14 



få vid första lägenhet vara i minnet, ty det lilla jag efter 

 mine föräldrar haft at nu derhos understöda mig och min 

 syster med, det vill annars ej förslå. Hvad brunnen be- 

 träffar, så är det ock et medel att blifva kiänd af åtskil- 

 liga och somliga år skal den importera 3 till 500 fdaler), 

 som vill vara vackert nog i Abo". (Bref af d. u , 1756). 



Under det striden med Was strö m fortgick, beklagar 

 sig Haartman ofta öfver det obehagliga förhållandet till 

 sin kollega. Nedan följande bref till Abr. Bäck af den 

 2 * 2 1756 ger oss en inblick i dessa läkareinteriörer. 



„Landshöfdingeämbetets yttrande angående stadsphysi- 

 katet, huruvida det fordrar en à part medicus hit, vet jag 

 ej ; mitt yttrande, som är at entledigas ifrån provincien i 

 den händelsen, lärer förmodeligen medfölja. Kunde utvägar 

 tagas till större Löhn för mig samt löhn åt en Stadsme- 

 dico tillika anslås, så vore jag nöjd med en god Collega, 

 för det biträde jag då kunde af honom vänta i svåra hän- 

 delser, men att snart aldeles ifrån Lic. Wadström ent- 

 ledigas, är hvarom jag på det ömmaste anhåller, ty med 

 sin tunga giör han sig gagnet af Stadsphysico, änskiöt han 

 ej finge namnet. Kan derföre ej praxis förbjudas honom 

 i Abo och han hielpas hellre till en annan ort? Fru Prof. 

 Pr y ss, phtisica, feck en häftig pleurésie, jag yttrade mig 

 dubiöst om utgången, hvarföre på Biskopinnan Browallias 

 råd Licent. Wadström medkallades: Han brukade det- 

 samma, som jag föreskrifvit förut, men i an form och hon 

 är nu litet bättre; nu ropar han med Biskopinnan hvad 

 stor cur han giordt, samt hur lyckel. det skulle gådt om 

 han blifvit kallad till afledne Biskopen". 



Efter det ofvannämnda skrifter för och emot blifvit fö- 

 redragna, beslöt collegium medicum att an draga ärendet hos 

 konungen och anföra alla föregående skäl „så vida det lå- 

 ter sig beqväinligen och utan affectation göra, som visa 

 huru obefogat magistraten gått till väga till provincial- 

 medici prsejudice, hvilket, om det har sin framgång, tvin- 

 gar honom att söka sig ifrån orten med innevånarenes 

 största af saknad". Af ven till magistraten i Åbo aflät col- 

 legium medicum den 7 / 3 1755 ett bref, hvaruti det framhöll 

 att „magistraten per male narrata blifvit föranlåten att gå 



Bidrag t. känued. af Fini. 



