24 



medicinen, ty blifver det ej utaf, så öfverlastas medici alle- 

 städes af smädande tungor och all hog försvinner för alla 

 ämnen at gå längre til gradens tagande, när de pä intet 

 sätt skiljas ifrån dem, som stått på Bärberstugan, utan 

 skall hafva dem såsom eonsultatorer och rådgifvare med 

 sig i medicinskt mål, hvilket jag aldrig giort eller giör; 

 gifves det chirurger, som knnna befatta sig med invärtes 

 eurer, hvarföre må de då ej förmås at blifva doctorer och 

 de andre tilbaka hållas ?" 



Â andra sidan hade Haartman behof af kiruraiskt 

 biträde. Såsom öfverhufvud nästan alla den tidens lä- 

 kare saknade Haartman djupare kirurgiska insikter och 

 framför allt färdighet. Det var derför vanligt icke blott, 

 att läkaren i förekommande fall anlitade en kirurgs med- 

 verkan, utan äfven att vid sjukhusen fanns en fältskär att 

 tillgå, när behof deraf förekom. I bref till Abr. Bäck 

 den 7 mars 1760 skriiver Haartman: 



„Här är nu den gambla Fältskiären G eitel vid Lif- 

 dragonerne död blefven. Min för detta otidiga och obe- 

 höriga contrapart Odenach är nu här och med alfvare 

 söker Regementet ; står ock i tämmelig grace hos Genera- 

 len vid samma Regemente, hvilken ock förleden sommar 

 antog honom till den gambla Geiteles vicarius emot den 

 sistnämndes vilja. Men skulle det ej gå an på något sätt 

 att få någon annan, mehra skickelig till det samma? skulle 

 prof. Acrel ej hafva någon kiäck karl, som han ville hielpa 

 dertill, och till den ändan giöra Odenach hinder i den 

 andra återstående examen, eller genom andra vägar, såsom 

 Öfverste Lieutenanten R anise, som är i process med Ge- 

 ner. Muhl för samma Regemente, få någon habilare Fält- 

 skär dertill. Få vi ej en braf Fältskär hit, så lider hela 

 landet rätt mycket, som ej äger en enda dugelig. De 

 masta som förr giordt väsende af Odenach, säges vara 

 nog missnöigda med honom, så i anseende till upförande, 

 som gioromål nti sysslan: Af det här är ingen dngelig, 

 lider ock Lazarette rätt mycke i den delen: Forsteen, 

 som varit utrikes, giorde man sig i början stora tankar 

 om, men ännu vet jag icke et enda prof på dess skicklig- 

 het, men väl många grofva fåter; håller sig ock för god 

 att agera chirurg, sedan hela släckten, det mesta Borger- 

 skapet härstädes underhåller honom, hvarföre han ej hel- 



Bidrag t. känned. af Fini. 



