29 



med hvarandra om denna förvaltningsåtgärd. Den medi- 

 cinska vetenskapens vänner och försvarare, hvilka före- 

 trädesvis funnos bland Hattarne, gin go dock som segrare 

 ur striden och detta officiella särskiljande emellan medi- 

 cin och kirurgi kom icke till stånd. 



Då denna plan förföll, uppdykade förslaget att bilda 

 ett sammansatt kollegium, i hvilket både läkare, kirurger 

 och äfven några medlemmar af apotekaresocieteten borde 

 äga säte och stämma. Detta förmedlingsförslag anslog 

 många, som derigenom hoppades att frid och enighet skulle 

 inträda emellan de skilda lägren och att det vetenskap- 

 liga intresset dock i längden skulle förmå omskapa och 

 genomtränga det hela. Det var väl denna tanke, som före- 

 sväfvade Haart m an i hans bref till Abr. Bäck den 17 

 januari 1766. 



„Icke begriper jag hvad det skulle göra om ett Col- 

 legium medico-chirurgicum skulle blifva inrättadt; det gif- 

 ves ju hederl. karlar ibland chirurgis och pharmaceutic] s, 

 som förtiena den hedern; den må de ju få häldre än, som 

 vi se, de skola tituleras med Archiaters och Lifmedici 

 otilbörl. titlar, hälst om det blifver et medel at derigenom 

 få chirurgi til examina i Collegio, då mången medicus kan 

 komma i åtanka vid regements-fälstkärs syslan, den jag 

 anser på vissa ställen för långt mer lönande än professio- 

 ner. Sker ock det ej, så är det helt visst at medicin 

 småningom försvinner ur riket och Chirurgien uppstiger, 

 ty hvilken ungdom bör besinna sig länge derpå, hvilket- 

 dera han skal utvälja antingen studium medicum eller chi- 

 rurgicum, när han alenast ser och jämförer den enas och 

 den andras kostnad och belöning! då fingo ock Provincial- 

 medici tilfälle at i Collegio medico andraga sina besvär 

 emot Chirurgis, hvars felsteg äro ganska stora, men nu 

 blifva onäpsta, så vida inte forum nu gifves. Jag tror ock 

 det allmenna anser för rättvist vara at ej anse chirurgos 

 och pharmaceuticos för ovärdige at vara i Collegio medico 

 och' granska chirurgiska casus". 



H a ar t m an råkade i följd af förhållandenas makt i 

 strid icke blott med Was ström, utan äfven med stadens 

 dåvarande ende apotekare, Jonas Synnerberg. Må- 



Nat. o. Folk, H. 7i>, N:o 2. 



