47 



åtgång härstädes, har ock ej annat än det gjordt det- 

 samma på svänska sidan". Konsistorierna i Åbo och. 

 Borgå hade mellertid rekommenderat Haar t m an s arbete 

 hos prästerskapet och försäljningen däraf måste icke hel- 

 ler hafva varit så alldeles ringa, eftersom en ny upplaga 

 måste utgifvas i Abo 1765. Om Dare Ii i bok skriiver 

 Haartman till Abr. Bäck den 23 maj 1760. 



„Jag har med mycket nöje genomlupit D. Darelii bok. 

 Mången Doctor har nog hjelp af densamma, isynnerhet af 

 recepterna, för våra kringvandrande gesäller dråpelig och 

 äfven för några få andra i medicinen något verserade, men 

 näppeligen lärer klockarene i Finland blifva i stånd att 

 fullfölja dess inrättning och afsikter, rätt få tror jag ock i 

 Sverige." „Skada är det at Kongl. Collegii medici anord- 

 nande at klockare, som tillsättas, skola kunna låta åder 

 numera förglömts, isynnerhet upp i landet, hvarest ingen 

 åderlåtare finnes ofta ei i 3 à 4 socknar omkring" (Br. 

 d. 17 mars 1760). 



Efter några år bief en ny upplaga af Haartmans 

 läkarebok nödvändig. Den utkom i Abo 1765. Vid denna 

 omarbetning sökte Haartman göra läkareboken så full- 

 ständig och användbar som möjligt. Den nya upplagan 

 bär äfven i många delar spår af ökad erfarenhet och be- 

 kantskap med den finska allmänhetens sätt att uppfatta 

 de allmännast förekommande sjukdomarna. Då arbetet 

 närmast åsyftade att vara en hjälpreda för dem, hvilka 

 på landsbygden voro i af saknad af läkarevård, lade Haart- 

 man en synnerlig vikt på uppgifvandet af lämpliga läke- 

 medel. Det bifogade „Husapoteket" blef derför i. väsent- 

 lig mån förökadt. Härom skrifver Haartman den 16 

 maj 1763 till Abraham Bäck: 



„Wördsammast afläggas tacksäjelser för Herr Archia- 

 terens alt för lärda skrifvelse och beder om förlåtelse at 

 jag på längre tid åter ej låtit höra af mig. Utom det 

 här varit hela tiden nog siukligt och jag sjelf på en tid 

 e| varit vid muntert sinne, sedan de vanliga tiänningarna 

 i bröstet i denna vår nog vist sig, har jag ock nu hela 



Nat. o. Folk, H. 70, N:o 2. 



