48 



vinteren äflats med min Bok. den jag aldrig får såsom 

 jag ville och önskade; den blifver nu ganska mycket än- 

 drad ; den skall väl i manuscript först öfversändas til 

 Kongl. Collegii medici censure, innan jag får låta trycka 

 densamma? jag var sinnad att vid slutet af hvarje beskrif- 

 ning på de anförda medicamenterne i Husapothequet före- 

 slå något medicament, som i deras ställe skulle kunna bru- 

 kas af dem, som ej hafva tilgång til mina föreslagna me- 

 del, men en del afråder mig derifrån. och säger det til 

 skäl, at almenheten då tror mina medicamenter ej vara 

 så nyttiga och at jag derigenom beröfvar mina medicamen- 

 ter mycket den credit de redan vunnit hos det almänna. 

 hvilken börjar hafva till dem det förtroende, som de förr 

 haft för de Hall is k e; hvad råder Herr Archiateren mig 

 till härutinnan? Jag biuder wäl til at i mångt tilhopa draga 

 mindre nödiga saker, men så blifver i deras ställe mycket 

 tillökt. at jag -wäl tror den blifva en tredjedel nu större 

 än förr. Om Kongl. Collegium medicum skal åter censu- 

 rera Boken, behöfver jag begiära någon ny approbation 

 eller kan jag icke heldre få bibehålla den Herr Arehia- 

 tern gifvit öfver förra uplagan?" 



Det låg i tidens lynne att lägga högt värde pä och 

 hysa förtroende till medikamenter. Ur alla tre naturens 

 riken uppsöktes nya läkemedel och, vid det nyvaknade in- 

 tresse botanikens studium öfverallt väckte, var det isyn- 

 nerhet växtriket, som lemnade den största mängden af de 

 droger, hvarmed mensklighetens lidanden skulle bekämpas. 

 Med ifver undersöktes tillika de bland befolkningen från 

 äldre tider i bruk varande ..huskurerna'" och collegium me- 

 dicum uppmanade mer än en gång landets läkare att taga 

 kännedom om dem och meddela kollegium hvad de i detta 

 hänseende funnit. I bref till Haartman af den 19 feb- 

 ruari 1755 påminde kollegium om nödvändigheten att un- 

 derrätta sig om allmogens huskurer, „hvilka, sa vida de 

 hafva sin goda nytta med sig, icke må förbigås, utan först 

 påminnas och, i fall några missbruk i deras nyttjande 

 skulle märkas, innevânarene derom undervisas". 



Dittills hade det ännu icke blifvit sed. att staten vid 

 uppkommande farsoter lät bland allmogen utdela läkeme- 



Bidrag t. känned af Fini. 



