67 



Haartmans ungdomskärlek till botaniska och tera- 

 peutiskt-farmaceutiska studier gjorde sig fortfarande märk- 

 bar i hans verksamhet såsom skriftställare och medicine 

 professor. Därmed sammanhänger hans sträfvande att i 

 likhet med andra samtida läkare äga en egen trädgård för 

 odlande dels af prydnadsväxter, dels af medicinska och 

 hushållsväxter. I ett föregående meddelande om de me- 

 dicinska förhållandena i Finland under de första åren af 

 Haartmans verksamhet äro några hans bref till Abr. 

 Bäck i detta ämne införda. I ett bref af den 30 / 7 1767 

 skref Haartman till Bäck. 



„Visserligen hafva de 6 dagarna hos H. Arch. v. Linné 

 måtte varit nöi samma för Herr Archiatern som äfven är 

 en Florœ Vän och Dess store kännare, v. Linné är en stor 

 man och äger ej sin like i flit, insikt och arbetsamhet samt 

 kärlek för Wetten skåp en; Gud gifve Han derhos vore li- 

 tet mer benägen at meddela androm af sina samlingar genom 

 Frön, så kunde andre Florae Vänner ock få litet at fägna 

 sig af och det Almäna mer öfvertygas om nyttan. Genom 

 Lic. Bergman sökte jag at få Lycium barb arum, Rhei pal- 

 mati Semina, Mentha piperita, Aconiti Semina, Robinia 

 Frutex etc. etc., men alt stadnade i löften. Om jag ej 

 kan genom Herr Archiatern och General Ehrensvärd få 

 dem, så ser jag ei någon utväg at göra min anlagda Trä- 

 gård både nöjsam och för Fäderneslandet tillika nyttig, 

 ty litet äger Prof. K alm, och af honom fås intet dugligt." 



Bland annat var odlingen af rabarber i medicinskt 

 syfte mot slutet af 1700-talet ett önskningsmål för flere 

 samtida botanister. Man äflades nämligen vid denna tid 

 att få den äkta rabarbern odlad i Sverige. Sålunda skrif- 

 ver Haartman till P. J. Be-rgius den 10 /i 2 1777. 



„Jag beklagar Bror förtreten med växternas ödelägg- 

 ning i Lazareths trädgården! Men hvem var upphofsmannen 

 till det nidingsverket? Herr Kirkstein? Har Bror ännu 

 några nyttiga frön, som förtjäna att inhabitueras i vårt 

 climat, så emottagas de med erkänsla. Har ej den Corin- 

 thiske rättikan sedan till rätta kommit? Hvad förtret har 

 icke mig hänt. Jag var för några år sedan redan så långt 



Nat. o. Folk, H. 70, N:o 2. 



