71 



dade som dessa. Jag har nu öfversänt äfven mina an- 

 märkningar deröfver och underkastar dem Herr Archiate- 

 reris och Collegii granskning, om de förtiena komma längre; 

 i sådant fall kanskie författaren ej borde yppas? Profess. 

 Wallerius torde hända lär ei vela bifalla alt, så vida 

 somt är emot hans tankar i Disputatione de natura et ori- 

 gine nitri, på hvilken jag opponerade och föredrog då 

 några nu nämnda försök. Dessutom är han mycke för 

 Eli er s tänkesätt" (i bref den 6 dec. 1755). — „Jag erhöll 

 med sednaste påsten l:sta qvartalet af Kl. Wettenskaps 

 Academiens Handlingar, som ock bref af Herr Secretera- 

 ren Wargentin, hvari han berättade att denna tidsens 

 chemister i Wettenskapsacademien ei kunde gilla mina 

 gifna anmärkningar öfver kopparkiärlens skada, så vida de 

 aldeles vore af Eliers tänkesätt, hade ock ett ell. annat 

 att anmärka vid Surbrunnens undersökning. Jag har nu 

 besvarat hans bref, samt derhos begiert det han ville lämna 

 dem tillbakars till Herr Archiateren samt derhos anmärka 

 de ställen, som de criticera. — Jag för min del ser ej 

 annat, än at chemien i Sverige är på slät fot, om de äro 

 Ellerianer och äro då säkert på språng att blifva gam- 

 malmodiga alchemister" (i bref d. 23 maj 1758). 



Tidens i flere afseenden oordnade apoteksväsende gaf 

 Haartman i början af hans vistelse i Abo mycket be- 

 kymmer, isynnerhet som han trodde sig vara enskildt 

 af apotekaren förfördelad. Det fanns visserligen en taxa, 

 men den var icke så konseqvent och detaljerad, att icke 

 en apotekare hade tillfälle att åsätta sina varor ett högre 

 pris, än skäligt var. Priset på läkemedel, isynnerhet på 

 sådana, hvilkas beredning icke fanns noga angifven, var 

 derför icke heller det samma å alla apotek, utan kunde 

 vara ganska olika i olika delar af landet och i många fall 

 beroende af apotekarens godtycke. Själfva beskaffenheten 

 af läkemedlen gaf ofta anledning till anmärkningar, och 

 icke sällan tilläto sig apotekarene att tillsätta ett ämne i 

 stället för ett annat, säkre, att förväxlingen icke skulle 

 upptäckas, då läkarene af brist på undervisning voro 

 ganska okunnige i allt, som rörde apoteksväsendet. Där- 

 jämte tillät bristen på konkurrens apotekarene att förfara 

 vårdslöst och likgiltigt med sina varor. Haartman vinn- 



Nat. o. Folk, H. 70, N:o 2. 



