72 



lade sig därför strax efter sin ankomåt till Äbo att kunna 

 förmå en annan apotekare att nedsätta sig där, såsom sy- 

 nes af hans bref till A. Bäck af den 29 maj 1755. 



„At få apothekaren här til någon billighet emot mig 

 är omöjeligit, då jag senast en gång i Landshöfdingens 

 närvaro öfvertygade honom om falska och odugeliga me- 

 dicamenter, förbehölts äfven, at ej vidare bli bemötter 

 med förklenliga utlåtelser såsom förr, till exempel: mina 

 recepter vore så simpla, at de af hans gosse, som 8 dar 

 varit i apotheket, kunde giöras, at gesällen vore för god 

 at giöra något af mina recepter ånyo i min närvaro, så 

 vida han varit gesäll, då jag varit poike ; icke dess mindre 

 förefaller förklenliga expressioner öfver mig och mina re- 

 cepter för dem, som komma på apothequet med desamma, 

 hvilke äfven Landshöfdingen vid sin öfverkomst nogsamt 

 vet at säja efter det honom af åtskilliga äfven förnäma 

 blifvit sagt; och huru är det möjeligt at jag skulle kunna 

 fördölja något, utan at Wad strö m veckan derpå ej skal 

 föreskrifvat, när han får del af alt hos svärfadren. Annars 

 är Landshöfdingen aldeles för detsamma och alla stånds- 

 personer, några få undantaget, ja hela landet, ty det är 

 omöjeligt att få rätt på den gamle Synnerberg, om icke 

 när någon kommer och emulerar med honom. Assessoren 

 Rappe lär ock söka bedrifva saken, annars, som Consis- 

 torium har privilegier att hafva egen apothekare, så rådde 

 Biskopen at von Meli skulle begiärat, det har han ock 

 giordt, ty nu är han öfvertygad om at i Borgo ei kunna 

 hafwa sin utkomst, där 2:ne Apothekare dessutom äro ho- 

 nom så när, men än har Consistorium ej giordt der vid, 

 fast Prof. Le che med Biskopen öfverlagt at skrifteligen 

 upsätta nödvändigheten af en apothekares tillsättande, då 

 jag jemte honom skola sätta våra namn derunder. " 



Hvilken vikt H a artman lade derpå, att han finge en 

 annan apotekare till Äbo, ser man af sådana uttryck som 

 de, hvilka finnas i ett bref till A. Bäck, skrif vet mot slu- 

 tet af år 1755. „Til Yälborne Hr Archiateren öfverlemnar 

 jag detta at på det ömmaste hos Hans Excellence Gr. Tes- 

 sin, Sundhetscommissionen etc. i värket ställa, såsom en 

 ganska nödig sak och stor angelägenhet för mig, hvilken, 

 om den ej kan värkställas, giör, at jag måste se mig al- 



Bidrag t. känned. af Fini. 



