122 



Det till förstärkande af den föreslagna professionens 

 aflöningsfond erbjudna kapitalet lämnades af Haartman 

 i form af en förbindelse på 2000 rdr med borgen af pro- 

 sten Pehr Bonsdorff och hade följande lydelse. 



Därest Hans Kongl. M:t allernådigst bifaller en Histo- 

 ria? Naturalis Profession uti Philosophiska faculteten vid Dess 

 Académie i Åbo, med b ef ordrings rätt för de Magistrar, som 

 tiilikes äro Medicinse Doctorer och sig tillbörligen dertill 

 legitimerat hafva; samt nu äfven beviljar Dess nådiga för- 

 säkran för den blifvande Demonstratoren Medic. Licent. 

 och Magist. Gabr. Bonsdorff att efter H. Prof. K re an- 

 der ell. Hellenius, som nu bestrida Oeconom: & Histor: 

 Naturalis Professionerne, bl:a ihågkommen, så tillerkännes 

 icke alenast mitt skatte Rusthåll Ylikylä, af minst 2222 

 rdr 10 skill, och 8 Runst. värde, utan ock af min lösa 

 egendom, stadsgården inberäknad, efter min död 2000 rdr. 

 tillsammans 4222 rdr 10 skill. 8 Runst. ell. 76,000 d. 

 k:mt nämnde Académie, för att användas, dels till lön för 

 den yngste Professoren i den Philosophiska faculteten, som 

 ock till fyllnad för Anatomise Professoren, för hvad i dess 

 lön à 200 rdr à 5 pr. brister, samt resten till stipendier 

 för 2:ne Medicinae studiosis. 



Åbo den 28 Dec, 1784. 



Joli: Haartman. 



Professionsfrågan hvilade emellertid oafgjord. Haart- 

 man, hvars förstämda och tungsinta lynne icke lämnade 

 honom någon ro, skrifver om dessa förhållanden till Ab r. 

 Bäck den ; «/ 12 1784. 



„Nu omsider afgår Consistorii svar i den bekanta sa- 

 ken med denna post; lyckligtvis fick jag ock en hofrätts- 

 skrifvare, som städade mitt svar dera till Hans Excellence 

 Frih: Friedr: S par re såsom rättvisans man och förrut 

 känner Consistorii conduite, den de nu åter solklart åda- 

 galagt. Conferancen med en professor, som jag sednast 

 nämnde om, värkade intet. Cardo argumenti Consistoria- 

 lium ligger i lagens förtydande på det sätt, att jag ej äger 

 rättighet att ändra min testamentariska författning om Yli- 

 kylä, sedan Konungen den stadfäst; men de lagkloke Her- 

 rar jag tält med, de finna saken annorlunda, hälst då det 



Bidrag t. känned. af Fini. 



