146 



principe att ungdom blifva för tida admifcterade i Upsala. 

 Man bör ej äska någon fullkomligket af en doctor, ty så 

 länge han lefver. har han nog at lära ; men sedan man 

 kommer in i praxin, blir honom tillfälle rät mycke betaget 

 at förkofra sig i annat än praxin och då har han visst godt 

 deraf om han väl är grundad förut i Theoreticis " . 



I ett senare bref af den 23 10 1768 meddelar sig Haart- 

 man med Abr. Bäck om den ifrågasatta promotionen 

 och afböjde förslaget. 



..Prof. Bergius skref mig i höstas til och begärde 

 att jag skulle i vår promovera dess demonstrator här, men 

 jag svarade att första promotion här ej kunde ske för en 

 enda, som studerat annorstädes, utan att flere af här stu- 

 derande hanne komma tillika, som ännu ej på par år 

 låter sig göra. Jag ser ej att jag felat däri. ty annars 

 hade archiatern von Linné visst haft orsak att förtycka 

 mitt göromål, ej heller vill jag mere Gryphisvaldensium 

 rreifswald) promovera okända. Men kan och får väl nå- 

 gon medicinsk disputation ventileras på svänska? Såsom i 

 botanik och oeconomie? Åtminstone de första specimina'?" 



Någon promotion blef dock icke af. Först den 21 / 6 

 1781 hade Haartman glädjen att kunna anställa den för- 

 sta medicinska doktorspromotionen i Finland och därvid 

 utdela den medicinska graden åt finnarne Emanuel Elf- 

 venberg och Gabr. Erik Haartman. Härtill kom stads- 

 kirurgen i Stockholm Anders Johan Hagström, som 

 väl icke aüagt de af akademins konstitution föreskrifna 

 lärdomsprofven, men, på befallning af dess kansler grefve 

 Ulrik Scheffer, skulle vid instundande promotion er- 

 hålla medicine doktorsgrad. 



Haartman fick dock icke ostördt njuta glädjen att 

 få upplefva denna viktiga tilldragelse i sitt lif. Kanslers 

 befallning om Ha g ströms promotion kastade en mörk 

 skugga däröfver. Haartman ville väl medgifva att pro- 

 motion kunde på grund af andra förtjänster beviljas, men 

 examen borde vara ett oeftergiflgt vilkor. Han skrifver 

 därom till Abr. Bäck d. u 3 1751. 



Bidrag t. känned. af Fini. 



