kuset ihmisen pääkallot, jotka löydettiin Laatokan kanavan 

 pohjasta, ovat pitkä-, eivätkä lyhytpäisiä, kuten nykysten lap- 

 palaisten pääkallot, ovat lisätodistuksia sille v. Dübenin väit- 

 teelle, että lappalaiset eivät olisikaan vaeltaneet nykysille 

 asuinpaikoilleen läpi raeidän maamme, vaan tulleet idästä 

 päin läpi üyk. Venäjän-Karjalan, ja vasta sitten pohjasesta 

 päin ruvenneet tunkeumaan etelää kohti sekä Suomessa että 

 Kuotsissa x ). 



Kun siis olemrae seuranneet lappalaisten kulkua pokjoseen 

 päin Savon vesistöä pitkiu Duden ajan alussa ja vihdoin saa- 

 toinime „viimeisen lappalaisen" maakunnan rajojen ulkopuolelle, 

 nun nousevat kysymykset, mikä oli se väki. joka pakotti nämä 

 Polijau „pojat poloset" nykysille tuntureilleen, mistä se tuli 

 ja millon se tuli? 



Yleisesti tunnetaan, että ne olivat karjalaisia, mutta 

 siitä, mistä nämä karjalaiset tulivat Savon vesille, ei ole vielä 

 oltu selvillä. 



Porthan ja Koskinen ovat arvelleet, että Savon asutus 

 olisi tapahtunut karjalaisten rintamaasta, s. o. Laatokan ran- 

 noilta, mutta Aug. Ahlqvist sitä vastoin tahtoo todistaessaan 

 „Kalevalan Karjalaisuutta" luulla, että asutus olisi tullut 

 pohjosesta päin, Venäjän Karjalasta. 



Saadakseni vastausta tuolion kysymykseen, mistä karja- 

 laiset ovat tulleet Savoon, hankin hra Julius Paasosen käsi- 

 kirjotuksena olevan muinaistieteellisen kertomuksen Mikkelin 

 kihlakunnasta ; 2 ) muita Etelä-Savon kihlakuntia ei ole vielä 

 tässä suhteessa tutkittu. Mutta aivan vähän siinä oli asu- 

 tuksesta. Tämäkin Muinaismuistoyhdistyksen stipe ndiaatti on, 



*) G. v. Düben: Lappland och Lapparne, siv. 398—400. 



-) Tätä painetaan par'aikaa Muinaismuistoyhdistyksen aikakaiiï- 

 kirjaan X otsakirjotiiksella: Muinaisjäännöksiä ja -mnistoja Mikkelin kili- 

 lakimnassa. 



