13 



Mutta Kurkijoen seuduilta en oie ollut tilaisuudessa 

 hankkia paljo nimiä aikaisenimilta ajouta, koska tämä osa 

 Karjalaa ei kuulunut Ruotsin vallan alle, nun kun Muola. 

 Kummmkin ölen eräästä venäläisestä verokirjasta vuodelta 

 1500 x ) maist. Schwindt'in avulla saanut seuraavat nimet, jotka 

 muistuttavat savolaisia: Kallila, Hiitola, Vanila, Asila, Haa- 

 palahti, Kitula, Kuikkala, Hirelä, Sorola, Kurola, Iinlahti, 

 Tervonen, Tennilä, Laatikkala, Valtala, Rahola. Näitten li- 

 säksi voisi vielä mainita, etta Torsajärven luona ou Varpa- 

 vuori, Säämingissä Farparannan kyla. 



Mitä taasen Sortavalan tienoihin tulee, niin ölen sen 

 paikkaiunimissä ja Kerimäen seutujen nimissä löytänyt omi- 

 tuisen yhtäpitävän ryhmittelyn, joka ei voi olla satuunaiuen. 

 Sortavalan kaupungista itään päin näemme näet kartalta 

 mannermaalla jSTensyrjä-nimisen tiheään asutun seuduu ja sen 

 vieressä JvuoJcoyavxen kylan. Näitten alla on Laatokassa suuri 

 Pettotsalo, ja tämän nimen läheisyydessii mainitsee seutujen 

 ensimmäinen ruotsalainen verokirja (v. 1618) nimen Yaher- 

 lahti. Kim nyt luomme silmämme Kerimäen seutujen kar- 

 talle, niin huomaamme ihan samanlaisen ryhmittelyn. „Man- 

 nermaalla" on üTm'inäki ja sen vieressä Ruokojärvi, näitten 

 alla, vähäu lounaseen päin, suuret saaret Pellotsalo ja Vaa- 

 hersalo. 



Lisätodisteena tähän on se, että juuri äsken luettele- 

 mani Länsi-Savolle omituiset sukunimet ovat Sortavalankin 

 ympäristöllä tavallisimmat ja yleisimmät 2 ), sekä että Savon 

 kielimurre ulottuu Sortavalan tienoille saakka. 



Näin ölen luullut voiaeeni näyttää ainakin todenmukai- 



1 ) Julaistu aikakauskirjassa : „BpeMeHHHKa Mockobck. oöra,. ncTop. 

 n ÄpeBHOCT. XII." 



2 ) Maist. 0. Relanderin suullinen tieclouauto. 



