15 



aikaria (1323) olleet niinkään asumattomia, kun tähän saakka 

 on luultu. 



Porthanilla on näet seuraava tieto : x ) Kirjeen kautta, 

 annettu v. 1364, on kuningas „Albertus" (Albrekt) lahjotta- 

 nut puolet SemingasalcCsto,, joka sitä ennen oli ollut annet- 

 tuna hanen päällikölleen, Nicolas Tuurenp. Bjelkelle, mutta 

 tämän kuoltua tullut jälleen kuninkaan haltuun, Vexiöön Tuo- 

 mas-nimiselle piispalle, kummiukin sillä ehdolla, etta se pa- 

 lautetaan niin pian kun Säämingille asetetaan oma kirkko. 

 Toinen puoli oli sitä ennen ollut Benedikto Tuurenp oj alia. 

 Asken mainittu Niilo Tuurenpoika Bjelke oli tullut Viipurin 

 linnan päälliköksi v. 1357 ja luultavaa on, etta hän sillon jo 

 hankki itselleen puolet Säämingin salosta. Mutta mitä hän 

 teki puolella Säämingin saloa? Mahdotonta on selittää täta 

 jo Pähkinäsaaren rauhakirjassa mainittua Sämusaloa siksi pie- 

 neksi luodoksi, jolie Savonlinna on rakennettu, vaan täy- 

 tyy otaksua, etta sillä tarkotettiin suurempaa alaa. Jo tuo 

 såna solo viittaa siihen, ja lisäksi tulee se tosiasia, etta sii- 

 hen aikaan kuninkaan maalahjotukset korkeimmille virkamie- 

 hilleen tarkottivat näitten palkkaamista siteu, etta he saivat 

 oikeuden kantaa veroja lahjotetulta alueelta. Sen vuoksi on 

 todenmukaisempi Säniusaloksi selittää sitä mannermaata, joka 

 on mainitusta luodosta länteen päin 2 ) ja jolla suurin osa ny- 

 kystä Säämingin pitäjää kirkkoineenkin on. Koska se jo v. 

 1364 kelpasi Viipurin linnan päällikölle lahjotettavaksi, niin 

 on se ollut tietysti asuttua. Se seikka, etta sitä, vaikka se 

 oikeastaan on osa mannermaasta, kutsuttiin siihen aikaan sa- 

 loksi, näyttää viittaavan siihen, etta tämän rantamaan asuk- 



*) H. G. Porthans skrifter i urval utgifna af Finska Litteratur- 

 sällskapet. Ensi osa, siv. 238, not. 43. 



2 ) E. Or. Palmen, Sten Stures strid med konung- Hans, siv. 58. 



