18 



Toivoin jo, etta tämä riita olisi ollut ratkaistu ja etta mina 

 en olisi tarvinnut siitä kovin laveasti puhua, mutta viimeksi 

 on prof. M. G. Schybergson kirjottamassaan „Finlands histo- 

 ria" mielestäni vieläkin vetänyt rajan teille tietämättömille, 

 jonka vuoksi minun täytynee vähän tarkemmin puhua siitä, 

 koska asia niin läheisesti koskee tutkimusalaani. 



Miten on siis Pähkinäsaaren rauhan raja kulkenut? 

 Kaikki tämän asian tutkiat övat aivan yhdessä käyneet täta 

 rajaa koko Viipurin läänin läpi ja, vieläpä tultuaan nyk. Mik- 

 kelin lääniinkin, kulkeneet Torsajärvestä Särkilahden ja Sää- 

 mingin salon (Sämusale) kautta Siitinselälle (Sijti) lähelle ny- 

 kystä Varkautta. Mutta tästä lähtien on oltu eri mieltä. 

 Lehtori T. Aminoff, jonka ansioksi edellisten Mikkelin läänissä 

 olevien rajapaikkojen inäärääminen on luettava, sanoo, etta 

 raja täältä kulki „— — Varkauden ja Leppävirtain kautta Kal- 

 lavedelle ja sieltä västa poikkesi Karjalan koskelle J )". Tämän 

 Karjalankosken luulee hän olevan Nilsiässä Vuotjärven ja Akon- 

 veden välillä. Tämän etemmäksi Aminoff ei ole yrittänytkään. 

 Yrjö-Koskinen on jatkanut, ja ainakin toclenmukaiseksi näyttä- 

 nyt 2 ), etta rajakirjassa mainittu Petajoki on sama, kun nykynen 

 Pyhäjoki Pohjanmalla, ja etta tämän joen nimen muuttaminen on 

 tapahtunut 15:11a sataluvulla. Tämän jälkeen on Suomessa E. G. 

 Palmen 3 ) ottanut rajan tarkan tutkimuksen alaiseksi ja saapi asian 

 jo jotenkin oikealle tolalle. Hän jo epäilee tuota Aminoffin 

 määräämää Karjalankoskea Nilsiässä ja sanoo, etta se on ollut 

 liian syrjässä voidakseen v. 1323 vetää rajanmäärääjien huo- 

 miota puoleensa. Toista tämän nimistä koskea ei ole vielä- 

 kään määrätty ja Palmen ei näy toivovankaan sen löytämistä 

 „siitäkin syystä, etta kosken nimi hyvin helposti on voinut 



*) Hist. Arkisto III, 172—3. 



2 ) Hist. Arkisto V, 76, 87—91. 



3 ) Sten Stures strid med konung Hans, siv. 54—65. 



