21 



vätkä edes oie läbteneet Venäjän hallituksesta. Tämän väit- 

 teen on jo Palmen kumonnut; *) lisätä vaan tahdon, että en 

 voi ymmärtää, miten Rydberg ei voi tässä suhteessa uskoa 

 kansan traditsioonia. Lisätodisteina sille, että Kainuun me- 

 rellä tarkotettiin Pohjanlahtea, tuo Rydberg näet vielä ne tiedot, 

 että Suomen kansa vielä nytkin kutsuu Polijanlaliclen ranta- 

 maata Kainimnmaaksi, sekä että Kaarle IX, joka itse oli mat- 

 kustanut näillä seuduin, eräässä kirjeessä 5 p. toukok. 1595 

 mainitsee, että, jos raja olisi käynyt Kainuun merelle saakka, 

 nun kun venäläiset ovat vaatineet, nun suurin osa Pohjan- 

 maata menisi Ruotsalaisilta. Tähän lisäksi voisin minä mai- 

 nita, että Savonlinnanläänin n. k. sakkoluetteloissa 15-sata- 

 luvulta 2 ) näkee, että siihen aikaan Pohjanmaata sanottiin 

 vuorotellen „Österbotteniksi" ja Kainuuksi; että ruotsalaista 

 Pohjanlahteen tulevaa jokea Kalix elf suomalaiset vielä nyt- 

 kin kutsuvat Kainuun joeksi; että v. Dtiben on selvään to- 

 distanut, että Kainuunmaa, eli Qvaenland ennen on ollut = Hel- 

 singland = Pohjanlahden rannalla oleva maa 3 ) ; sekä että sitä 

 Hanhikiveä, joka on Pyhäjoen suussa, ja jota venäläiset vaati- 

 muksissaan mainitsevat rajapaikaksi, seudun asukkaat vielä 

 tänäkin päivänä sanovat vanhaksi rajamerkiksi. Näitä todistuk- 

 sia vastaan tuopi Rydberg hy vin tärkeinä kaksi seuraavaa: l:ksi 

 että kuningas Alfred, jolla Otarin kautta on ollut tietoja poh- 

 jaisista niaista, kääntäessään Orosiuksen teosta on latinalaisen 

 nimen Septentrionalis Oceanus kääntänyt sanalla Cwaen-sae; 

 ja 2:ksi että muuan saksalainen parooni Sigismund von Her- 

 berstein oli lähettiläänä Moskovassa tutustunut erääseen Gre- 

 gorius Isthoma'an, joka tulkkina oli matkustanut Väinäjoen 

 suusta laivalla Trondhjemiin, ja tälta tulkilta oli Herberstein 



x ) E. m. teos siv. 61. 



2 ) Esim. v. 1572, V. A. N:o 6462. 



3 ) G. v. Düben: Lappland och Lapparne, siv 363. 



