26 



teilen vakaantunut raja Hämettä kohti väkän ehkäsi Savo- 

 laisten tulvausta sinne päin ja käänsi ainakin Juvan kirkon 

 seutujen asukkaitten kulun itää kohti. Sita todistavat osaksi 

 Juvan kirkkopitäjän raja v. 1571 ja ne useat sukunimet, jotka 

 ovat yhteisiä Juvan ja Rantasalmen nimismieskunnille, osaksi 

 myös kansantaru, jonka mukaan Juvalta on ensiksi käyty 

 kalastamassa Rantasalmen saaristossa ja sitten vähitellen ase- 

 tuttu taloksikin. Vielä eneramän Savon alue laajeni Suoma- 

 laisten pappien kautta, jotka saattoivat Säämingin ja Keri- 

 mäen seudut Turun piispan ja samalla Ruotsin kuninkaan 

 alamaisiksi. Näin tuli vihdoin savolaisten alue v. 1571 ulot- 

 tumaan nun kauas itään päin, kun kartastani näkyy. Tämä 

 raja ei voine olla aivan tarkka, sillä sen ölen vetänyt ainoas- 

 taan sen mukaan, kun ölen idässä löytäuyt Savonlinnan lää- 

 nissä verotettuja alueita. Siitä vieläkin idempänä kulkee kar- 

 tallani Täyssinän rauhan raja (1595). Eteläraja näkyy pysyneen 

 pääasiallisesti semmosenaan, kun se nykyaikaan ilmestyy Mik- 

 kelin ja Viipurin läänien erottajana. Ainoastaan yhdessä kohti 

 on minun täytynyt siitä poiketa, nun kun lukia sen helposti 

 huomaa. Pohjosessa taas on Maanselän niminen vedenjakaja 

 aina ollut luonnollisena rajana. 



Siinä on siis edessämme „Savonlinnan lääni" v. 1571. 



Lukia kysynee ehkä, miten tuo vuosi on nun merkilli- 

 nen, että juuri siitä vuodelta on tehty karttakin. Ei miten- 

 kään, ei historiallisessa eikä maantieteellisessä suhteessa. Ai- 

 van käytännölliset syyt saivat minut piirrustamaan karttaa 

 tältä vuodelta. Erästä tarkotusta varten, joka tämän teok- 

 sen viime luvussa käypi selville, täytyi näet arkistosta ko- 

 pioida eräs veroluettelo tältä vuodelta, jossa luettelossa lää- 

 nin jako on selvempi, kun missään muussa tämän ajan asia- 

 kirjassa, koska siinä on mainittuna eri veropiirien nimetkin, 

 eikä, nun kun tavallisesti, ainoastaan järjestysnumerot, jotka 



