37" 



kin paljo. Esim. IV:ssä neljaimeskimnassa on v. 1541 62 koko- 

 ja 43 puoliveroa, mutta tärna suhde vähitellen muuttuu, niin 

 etta v. 1571 kokoveroja on 83 ja puoliveroja ainoastaan 4. 

 Tämän neljänneskunnan asutuksen suhteen on asiakirjoistakin 

 todistusta. Neljänneskunnan polijoisosassa, eli Säämingin kirkon 

 läheisyydessä, on arvatenkin vanka asutus, mutta sen eteläosaan, 

 eli Saukonsaarelle, Peltosaarelle, Pienelle saarelle, Vehasaa- 

 relle, y. m. on eräästä Novgorodin suuriruhtinaan Wasilij 

 Iwanowitsch'in kirjeestä päättäen tullut uutisasukkaita västa Uu- 

 den ajan alussa. Hän valitti v. 1526, etta Ruotsin valtakun- 

 nan miehet juuri siihen aikaan övat anastaneet nämä saaret,. 

 vaikka ne kuuluvat Käkisalraen lääniin x ). 



Mutta tähän aikaan, eli Uuden ajan alussa, alkoivat 

 nämä Savonlinnan läänin asutut seudut käydä ahtaiksi, savo- 

 laisille piti näet olla paljo maata, he kun vielä elivät suu- 

 reksi osaksi metsästä: kaskenpoltosta, kalastuksesta ja met- 

 sästyksestä. Tämän vuoksi he eivät sopineet asumaan tiheissä 

 kylissä, niin kun heiclän molemmat naapurinsa hämäläiset ja 

 Venäjän karjalaiset ja tästä selviää se suuremmoinen vallo- 

 tustyö, minkä Savolaiset 15-sataluvun kuluessa suorittivat. He 

 ottivat haltuunsa suuria metsäalueita, vaikka he eivät olleet 

 suurilukusia. 



On luultn, etta tämä uutisasuttamisen into on ollut ku- 

 ningas Kustaa Lsen ja hanen voutinsa Kustaa Fincken yksin- 

 omaista ansiota, siten etta savolaiset ainoastaan heidän houku- 

 tuksestaan ja tyrkytyksestään olisivat lähteneet erämaihin. 

 Mutta miksi eivät nämä kuninkaan houkutukset saaneet hämä- 

 läisiä liikkeelle edes heidän omille takamailleenkaan, vielä vä- 

 hemmin etemmäksi ? Syy on juuri etsittävä siitä, etta hämäläiset 

 olivat tottuneet asumaan kylissä ja saamaan leipänsä kotinur- 



l ) Arv. Handl. VIII, 15. 



