51 



V. 1585 oli m. m. 8 kymmeneskuntaa *) kokouaan „au- 

 tiona", v. 1596 16. Todellakin suuri vähennys kruimun tu- 

 loissa noin pieneltä alueelta! Ja maakirjat eivät hiisku sa- 

 naakaan, josta voisi saada selvitystä tähän ilmiöön. Jos 

 otamme ne luvut, jotka ilmaisevat jokaiselle veröa maksavalle 

 talolliselle tulevan keskimääräisen arviopunnan-alojen luvun, 

 niin saamme samasta alueesta seuraavat tiedot: - 



V. 1541-3,3. 



„ 1551—3,1. 



„ 1561—3,4. 



„ 1569—3,6. 



„ 1571—4,8. 



„ 1576—4,6. 



„ 1585—9,2. 

 Vertaamaalla näitä edellisiin numeroikin näemme, etta 

 tuo keskimäärä rupeaa nousemaan suhteettomaksi (nmihin 

 läänin osiin verraten) juuri samaan aikaan, kun „autioitten" 

 lukukin. Tämän johdosta ölen päättänyt, etta se kirjotus, 

 joka on Arvidsson'in „Handlingar' eissä" VI, 377—381 pääl- 

 lekirjotuksella „Kuinka Savonlinnan läänin talonpojat petolli- 

 sesti salaavat (hukkaavat) Kruunim laillisia veroja", juuri pu- 

 huu näistä „autiotilojen" enenemisestä. Kirjotuksella ei ole 

 vuosilukua, mutta Arvidsson sanoo sen olevan 15-sataluvulta 

 jälkeen Kustaa I:sen. Siinä aluksi näytetään useita esimerk- 

 kiä juuri siitä, miten verotalojen (oikeammin veroa maksavien 

 koko- ja puoliverojen) luku on vähennyt, mutta samalla ve- 

 roa maksavien arviopunnan-alojen summa noussut. Esim. siten, 

 etta kaksi kokoveroa, joilla kummallakin on ollut 5 arviopun- 

 nan-alaa, on lyöty yhdeksi, joka maksoi pääveroa 10:ltä 



1 ) Nimittäin Pellosniemi, Jnurisalmi, Ilmielahti, Suojärvi, Jonioi- 

 nen, Pieksämäki, Harjumaa ja Ikola. 



