63 



Savoa takamaanaan, käyden kesillä siellä kalastamassa, met- 

 sästämässä y. m., on päävero laskettu Etelä-Savon taloille 

 rayöskin siitä tulosta, mikä heillä on ollut näistä takamais- 

 taan. Tarkotetaanko tällä ainoastaan kaskenpolttoa erämaissa. 

 vai my ös kalastusta ja metsästystä? Että aiuakin niityt ovat 

 lasketutarviopunnan-aloiksi, näkee eräästä veroselityksestä vuo- 

 delta 1556 l ). 



Tuota ilmotusta, että arviopunnan-ala oli nun suuri, että 

 sille kylvettiin 3 puntaa viljaa (s. o. noin 9 tynnyriä 2 ), nä- 

 kyy jo Rosenborg epäilevän 3 ). Ja oudolta se vaan tuntuu, 

 kun näemme, että jokaista verotettua talollista kohti oli koko 

 läänissä 



V. 1541 — 3,3 arviopunnan-alaa. 

 V. 1551 — 3,4 

 V. 1651 — 3,4 

 V. 1571 — 3,9 

 V. 1571 oli läänin eri kunnissa arviopunnan-alan luku 

 joka verotettua talollista kohti seuraava: 



Visulahti 4,7. Sääminki 3,2. 



Pellosniemi 4,9. Rantasalmi 3,7. 



Juva 4,i. Tavinsalmi 3,2. 



Tämän mukaan olisi siis jokaisen verotalollisen kylvö v. 

 1571 keskimäärin ollut noin 36 tynnyriä, ja Pellosniemellä, jossa 

 joka talollista kohti oli hopeaveroluettelon mukaan keskimäärin 

 ainoastaan 1,7 lehmää ja 1,2 hevosta, olisi se ollut yli 40 tynnyrin. 

 Tämä tuntuu hyvinkin epäiltävältä, kun tiedämme, kuinka köy- 

 hää tämä seutu samaan aikaan oli. Rosenborg selittää tämän sei- 

 kan siten, että vv. 1540—1560 välillä joku uusi veronlaskutapa 



*) Arv. Handl. III, 282. 



2 ) Katso L. Falkman: „Om mått och vigt i Sverige", siv. 305. 



3 ) J. 7. Rosenborg: „Bidrag till jordbeskattningens historia i Fin- 

 land under medlet af sextonde seklet", siv. 88. 



