81 



sään pettäneet kruunua, ja omien tunnustuksieusa nojalla tuo- 

 mittiin kumpikin hirsipuuhun 1 ). 



Sekä linnan- että maanvoudilla oli, nun kun jo edelli- 

 sestä on nähty, apunaan Mrjuri, joka näkyy suureksi osaksi 

 ja ehkä kokonaankin hoitaneen tilinteot. Usein hän kävi 

 Tukholmassakin tiliään selvittelemässä. Hän on sus virkamies 

 hänkin, yhtä hyvin kun voutikin. Hänen apulaisinaan oli 

 ■1—2 ja useampiakin alakirjuria, jotka arvatenkin olivat puh- 

 taaksi kirjottajia, eli, nun kun nykyajan virkakielellä sanot- 

 taisiin, „extra kopisteja". 



Palkkaa oli voudilla, paitse tietysti vapaa hoito kunin- . 

 kaankartanolla itselleen ja perkeelleen, 100 — 120 markkaaja 

 sen lisäksi 50 markkaa „vaaterahaa". Kirjureilla oli 80 + 40 

 markkaa ja alakirjureilla 25 + 12 markkaa. 



Namä, vouti ja hänen kirjurinsa, olivat siis „virkamiehiä" 

 sanan nykyaikasessa merkityksessä, heillä kun oli vakinainen 

 vuosipalkka. Sita eivät heitä alemmat veronkantajat, nimis-, 

 neljännes- ja kyinmenesniiehet olleet. 



Nimismiehet Ruotsin valtakunnassa olivat Keskiaikana 

 olleet tärkeitä hallinrion jäseniä; heillä oli melkein sama 

 asema, kun linnanvoudeilla ja osaksi maanvoudeilla Kustaa Vaa- 

 san aikana 2 ). Mitä he sitten Kustaa Vaasan aikana olivat? 

 Hans Forsseil 3 ) ei näy olevan oikein selvillä siitä, mitä ni- 

 mismiehet oikeastaan olivat. Varmaan hän näkyy tietävän, 

 että he olivat talollisia, muuten sanoo hän, että voudin käsky- 

 läisinä nimismiehet ja neljännesmiehet ehkä kantoivat veroja 



*) Tuoinio oii painettu sekä Arv. Handl. X, 126 että Hist. Handl., 

 Ny följd Xni, 195. 



2 ) J. J. Nordstrom: „Den Svensk- finska samhällsförfattningens 

 historia, siv. 431, 477, 511 y. m. 



3 ) Teoksessaan „Bidrag till historien om Sveriges förvaltning un- 

 der Gustaf den förste", siv. 91—97. 



6 



