85 



Kymmenesmiehet kantoivat piiristään edellä mainitim 

 veron, josta heidän tuli maksaa 



l:ksi nimismiehille lintuja, kaloja, y. in. sen mukaan, 

 miten heillä oli varoja, ilman minkäänlaista määrää; 1 ) 



2:ksi neljännesmiehille ohria 5 pannia, tuoreita kaloja 6 

 IM y. m. samaten kun nimismiehillekin 2 ). 



Näemme tässä siis alkuja urakkajärjestelmään, joka paljo- 

 kin muistuttaa roomalaisten publikaanijärjestelmää. Sillä 

 kansa valittaa, etta Savonlinnan läänissä (saraaten kun Viipu- 

 rin ja Hämeen läänissä sekä Uudellamaalla) on ollut tapana, 

 etta nimismiehet ja neljännesmiehet övat ostaneet virkansa 

 voudeilta, ja kun siten övat saaneet virkansa, niin övat he 

 itse tehneet veronkantoraittansa ja puntarinsa öman tahtonsa 

 mukaan 3 ). Kuninkaan korviin tulikin usein valituksia siitä, 

 etta nimis- ja neljännesmiehet rasittivat talollisia päivätöillä 

 ynnä muilla tavattomilla verotuksilla 4 ). Mutta täytyihän näit- 

 ten koettaa ottaa piiristään minkä saivat, kun ne, joita hei- 

 dän tuli kestitä, pitivät heitä pahoin. Ja heidän ei tullut 

 syöttää ja juottaa ainoastaan noita edellä mainittuja virka- 

 miehiä ja niitten seurueita, jotka tulivat säännöllisesti joka 

 vuosi, vaan sitä paitse kaikkia kuninkaan lähettämiä herroja 

 ja vieläpä kaikkia aatelisiakin, jotka matkustivat omilla asioil- 

 laan. Tästä herrojen pahasta kohtelusta ja luonnottomista 

 vaatimuksista kääntyvät nimismiehet usein kuninkaan puoleen 

 valituksilla ja avun pyynnöillä. V. 1537 kirjottaa Kustaa 

 Vaasa ankaran avonaisen kirjeen Suomen aatelille, jossa hän 

 väittää, etta heillä on aivan väärä käsitys siitä, etta nimis- 

 miesten muka pitäisi elättää talossaan jokaista aatelista ja 



>) Arv. Handl. III, 244. 



2 ) Arv. Handl. III, 246. 



3 ) Arv. Handl. VI, 348. 



*) Esim. Arv. Handl. III, 190. 



