86 



käskee lieidän olla vaatimatta ja pakottamatta nimismiehiä 

 siihen. „Osalla teistä, jatkaa kuningas kirjettään, od tapana, 

 tullessaan nirnismielien taloon, jos siellä ei ole kaikki mie- 

 lenne inukaista, vaatia, pieksää ja pakottaa nimisiniehiä ja 

 verotalollisia, ai van k im ne olisivat teidän oniia alammai- 



sianne, ostettuja virolaisia ja orjia, ikään kun noilla kur- 



jilla ei olisi mitään puollustusta". Kuningas sanoo itse ole- 

 vansa heidän puollustajansa ja nianaa aatelisia kovan ran- 

 gaistuksen ulialla lopettamaan tuo tapa 1 ). Samana vuonna 

 hän kirjottaa voudeille ja käskee heidänkin vähentää sitä 

 seuruetta, jonka kanssa lie kävivät kestiniässä, sekä sitä ylel- 

 listä mässäämistä, jota he olivat harjottaneet nimismiesten 

 luona 2 ). Vielä v. 1557 Juhana herttua isänsä puolesta kieltää 

 kuoleman rangaistuksen uhalla kyydillä matkustamasta kaikkia 

 niitä, joilla ei ole kuninkaan eli hänen antamaansa passia 3 ). 



Mutta nämä rasittavat kyyditsemiset ja kestitseiniset ei- 

 vät kumminkaan näy estäneen useimpia urakkamiehiä rikas- 

 tumasta, sillä se vero, jonka he saivat kantaa piiristään tätä 

 varten, näkyy korvanneen hyvinkin heidän menonsa. Vau- 

 rastumista eclisti vielä se seikka, että näistä urakkamiehistä 

 tavallisesti tuli maakauppiaita, siten että he vaihtoivat kokoo- 

 miaan veroparseleita Venäjän karjalaisten ja Viipurin porva- 

 rien tavaroihin, joita he sitten vuorostaan kaupitsivat. (Katso 

 Luku III). 



Koko tämä Keskiajalta jäänyt urakkajärjestelniä lak- 

 kautettiin Uuden ajan alussa. Jo v. 15 26 /v56 4 ) käskee Kus- 

 taa Vaasa, että voutien vast'edes tulisi kantaa nimismiesvero 

 ja nimismiehille oli annettava se „vapaus", joka niillä oli 



') Arv. Haiicll. V, 351—352. 



2 ) Arv. Handl. V, 343-346. 



3 ) Arv. Handl. IY, 339. 



4 ) Arv. Handl. IV, 204. 



