93 



leen nähdä, etta viljaa on läänissä löytynyt jokseenkin run- 

 saasti 1 ), sekä etta kalastuksen ja metsästyksen aikakausi alkoi 

 olla lopussa. 



Myöhemrniltä ajouta ei voi saada samanlaisia tietoja. 

 Ja kun Savonlinnan läänistä ei maksettu kymmenyksiä, niin 

 emme voi saada tietoja siitä, kuinka paljo täällä viljaa saa- 

 tiin vuodessa. 



Sen vuoksi aioin koettaa seuraavaa tietä päästäkseni tä- 

 rnan asian perille. Kun näet veronselitysten mukaan pääveroa 

 maksettiin sen mukaan, kun itsekukin kylvi, niin luulin voi- 

 vani siitä saada perustusta jonkunlaisille laskuille. Mutta 

 kun sittemmin tulin siihen vakuutukseen. etta arviopunnan- 

 alaksi paneminen arvatenkin tarkotti myöskin niittyjäjakala- 

 vesiä, niin täytyi minun tietysti luopua koko yrityksestä. 

 Toinen kysymys olisi sillon ollut, millä numer olla tu olla lailla 

 saatu kylvöluku olisi ollut kerrottava, jos mieli saada toden- 

 mukaisin satoluku. Voudit, tehdessään tiliä kuninkaan kar- 

 tanoitten hoidosta, sanovat saaneensa 2 — 4:nen, harvon 6:nen 

 jyvän. Mutta edellisestä tunnemme voudit hyvinkin itsek- 

 käiksi, voidaksemme luottaa heihin. Sen vuoksi kysyin jo 

 Maanviljelysneuvos 1ST. Grotenfeltiltä tietoja näistä asioista, ja 

 hän on hyväntahtoisesti täta varten eri kokouksissa Mikkelin 

 läänissä, joissa hän tuli tekemisiin maanviljeliäin kanssa, kuu- 

 lustellut, mitä nykyään saadaan kaskista, ja mitä ennen luul- 

 laan saadun. Hanen tutkimuksiensa loppupäätöksenä oli se, 

 etta 1500-luvun kylvöluku olisi kerrottava vähintäinkin lOdlä. 

 Sillä nykyään saadaan 4 — 12 jyvää, mutta kaikki övat olleet yksi- 

 mielisiä siitä, etta ennen on kaskimaista varmaankin saatu 

 paljoa eiiemmän, koska metsä savolaisten tullessa erämaihin 



x ) Sitä todistaa myöskin siv. 91 mainitsemani viljan alba inen hinta 

 läänissä 1550-luvulla. 



