XLIV 



niitä maanviljeliöitä, jotka eivät maksaneet kruimulle veroa 

 sekä huonemieniäkin, missä niitä on ollut, lie puolestaan seu- 

 raten sitä „Ordningh eller förslagh", joka tä'tä verotusta var- 

 ten lähetettiin eri osiin maata. 1 ) Samaten näyttää verotus Ju- 

 van-Säämingin voutikunnassa olleen lievempi veroesineittenkin 

 suhteen. Missä ei ole näet ollenkaan verotettu varsahevosia. 

 Mainitsematta muita pienempiä eroavaisunksia. 



Tällä ölen koettanut toteen näyttää, että Savossa on ho- 

 peaveron kirjotus pääasiallisesti tapahtunnt voutien kautta, vaikka 

 pappi on kirjottanutkin tuon tavallisen vakuutuksensa luette- 

 lojen alle. Ja edellisestä olemme oppineet tuntemaan sen ai- 

 kuisten voutien rehellisyyden, josta taasen voipi saada syytä 

 epäilemään näitten luettelojen luotettavaisuutta. 



Forssell näkyy arvelevan, että verottajat ovat olleet oikein 

 turhantarkkoja tutkiessaan jokaisen omaisuutta, lisäten, että 

 monelta köyhältä leskeltäkin ja huonekuntaselta on viety veroa 

 hänen ainoasta lehmästään, eli vuohestaan, eli ainoasta hopea- 

 lusikastaan. 2 ) (!) 



Täliän voimme muistuttaa, että tämmönen turhamainen 

 tarkkuus ainoastaan on voinut tulla kysymykseen köyhiä ja 

 väliävarasia kohtaan, joitten omaisuus oli kaikille tunnettu ja 

 joka päivä näkyvissä. Niinhän on meidän aikanammekin tu- 

 lojen takseerauksessa asian laita, että ne, joilla on pienet tu- 

 lot, voidaan takseerata viiraeseen markkaan saakka, mutta va- 

 rakkaitten tuloja on mahdoton oikein arvostella, jos he eivät 

 itse tahdo ilmottaa niitä. Ja jollei suuri yleisö meidän aikanarame 

 raielellään tahdo rehellisesti tunnustaa kaikkia tulojaan, nun 

 vielä vähemmin se tapahtui 300 vuotta takaperin ja erittäin 

 tässä tapauksessa, jossa tuli kysymykseen kymmenes osa kai- 



!) „Sverige 1751", siv. 28. 

 2 ) „Sverige 1571", siv. 11. 



