XL VI 



Kaikesta tästä päättäen en voi sus pitää hopeaveroluet- 

 teloja niiu suuressa arvossa, kun Forssell, ainakaan mitä ra- 

 liaan ja metalliin tulee. Ja samaten ovat ne nuraerot, jotka 

 osottavat karjan paljoutta pidettävät vähimmyyksinä, jotka va- 

 rakkaimmissa taloissa voivat olla Jcaukanalän toclellisimclesta. 



Mutta koska tämä eroavaisuus todellisuudesta kaikkialla 

 luonnollisesti on käynyt yhtäälle, nun näillä numeroilla on ar- 

 vonsa siinä, että mitten nojalla voi verrata eri seutujen varal- 

 lisimtta ja kehityskantaa toisiinsa samalta ajalta. 



Numeroitten todellista arvoa ei voi pitää suurena, ja sen 

 vuoksi mielestäni H. Forsseil on ollut kovin rohkea määrätes- 

 sään, että esim. hevosten luku Ruotsissa on v. 1571 — 1871 kas- 

 vanut juuri 2 1 / 2 kertaa isommaksi. 



Tämä läänin hopeaveroluetteloista yleensä. Että eri vouti- 

 kuntaiukin veroluettelot ovat erilaisia tarkkiiutensa suhteen, 

 näkee pian. Luotettavimmat ovat Visulahden-Pellosniemen tilit, 

 vähimmin luotettavia Juvan-Säämingin. 



Hopeaveroa varten takseerattujen summa on Visulahdessa 

 ja Pellosniemessä paljoa suurempi, kun maakirjan savujen ja 

 papinveroluettelon kirvesmiesten summat yhteensä. Juvan ja 

 Säämingin pitäjissä ei ole verotettu muita kun maakirjaan mer- 

 kityitä verotalollisia. Samaten ovat Rantasalmella ja Tavisal- 

 mellakin kirvesmiehet jääneet verottamatta. Sen vuoksi ölen 

 uäitten pitäjien loppusummaan lisäunyt papinveroluettelosta saa- 

 mani kirvesmiesten luvun, ja heille arvion mukaan pannut vas- 

 kea ja karjaa sen jälkeen, kun ölen huomannut heitä vastaa- 

 villa liuskamiehillä olleen Visulahden ja Pellosniemen pitäjissä. 

 Puollustuksekseni tähän menettelyyni voin mainita, että Hans 

 Forsseirin on useassa kohti Ruotsissa täytynyt näin arvaamalla 

 laskea koko pitäjienkin omaisuuden siitä syystä, että muuta- 

 mista osista maata hopeaveroluettelot ovat kadonneet. 



Forsseil on ottanut nämä numerot ainoastaan pitäjittäin. 



