120 



ur deras ursprungliga bestånd, eller antalet födde under sagde 

 år, och icke ur folkmängdstabellen. Emot metoden i allmän- 

 het vore också intet att anmärka, om de statistiska uppgif- 

 terna öfver mortaliteten vore fullt pålitliga. Men förefinnes 

 i någon af dem en origtighet, så fortplantar sig denna vid 

 den of van beskrifna successiva fördelnings-operationen genom 

 hela dödlighetstabellen och rubbar i synnerhet förhållandet 

 inom de högsta åldersklasserna, der antalet af både lefvande 

 och döde är ringa. Också visade det sig att den vid längre 

 drifven tillämpning ganska snart ledde till uppenbart felak- 

 tiga och derför o antagliga resultat, ity att den erhållna tal- 

 följden, i stället att fortgå regelbundet med endast tillfälliga 

 störingar, företedde en allt mera framträdande vexling af al- 

 ternerande för stora och för små tal. 



Vid sådant förhållande måste den direkta metoden öf- 

 verges och ersättas af ett på sannolikhetsskäl grundadt ap- 

 proximativt förfarande. Det som härvid sjelfmant erbjuder 

 sig, är följande. Gäller det fördelningen af de under ett 

 visst år döde af en gifven årsgeneration, antaga vi att halfva 

 antalet af dem faller på hvardera af de två ettåriga ålders- 

 klasser dessa personer tillhört. Är det åter fråga om anta- 

 let döde inom en viss åldersklass, hänföra vi likaledes hälf- 

 ten af detta antal till hvardera af de två generationer, som 

 kontribuerat till detsamma. Tillämpningen häraf är enkel 

 och förklaras tillräckligt genom nedanstående exempel. 



Af mankön, födde år 1838, qvarlefde vid 1880 års ut- 

 gång enligt senaste folkräkning inalles 11227 personer. För 

 att med ledning häraf utreda huru många personer af ifråga- 

 varande generation upplefvat.40 års ålder, hvilket inföll un- 

 der loppet af år 1878, har man att tillika beakta dödlighe- 

 ten inom densamma under åren 1880, 1879 och 1878. Den 

 utgjorde resp. 133, 100 och 136, eller inalles 369 personer. 



