KSinriby kapellförsamling, underlydande Bjärnå socken, ut- 

 göres af byar och gårdar dels på en smal remsa af fastlan- 

 det, dels och hnfvudsakligen på öarna Storön (äfven kallad 

 Finnby-ön), Kålsjö, Utö och Pettu. Antalet invånare utgör 

 vidpass 1,500, däribland något öfver 700 svenskar*). Det 

 är först under en senare tid finnar i större mängd begynt 

 inflytta, hvaclan någon finsk invärkan på svenskt språk och 

 svensk sed här icke i märkbar mån gjort sig gällande. 

 Tvärtom utmärker sig dialekten genom många fornartade 

 drag, hvarjämte gamla sägner, sagor och sånger bevaras i 

 kärt minne. 



Upptagande ett inskränkt område och gränsande i öster 

 till Nylands västligaste kustsocknar, Tenala och Bromarf, i 

 väster till Kimito, samt dessutom stående i liflig daglig för- 

 bindelse med dessa orter, har Finnby rönt påvärkan från 

 båda hållen. Den här meddelade ordlistan, till hvilken ma- 

 terial af mig samlades under uppehåll å orten sommaren 

 1888, utvisar nogsamt detta. Dock sluter sig målet vida 

 närmare till öfriga i Egentliga Finnlands och Alands skärgår- 

 dar talade än till nyländskan, såsom synes af nedan följande 

 korta framställning af målets ljud- och böjningsförhållanden. 



*) Efter uppgift af pastor A. E. Lundqvist. Enl. „Statistisk 

 årsbok" för 1886 stege siffran blott till 509. 



