181 



brott n. I bröt pl. =, n. 



*brott n. II bröt pl. =, n. Underlag för häfstång. — ist. 



bröt, n. 

 *brott n. III bröt pl. obrukl., n. Bränning mot grund. — 



isl. bröt, n. 

 [brottas] *brutas vb. bridas, sv. vb. 1. 

 brud f. brud pl. -ar, f. 

 brudfolk n. brudfolk, n. coll. 

 brud[gum], *gom m. brugom pl. -ar, m. 

 *brudgumsdräng m. brugomsdragg pl. -ar, ni. Marskalk vid 



bröllop I äldre tider: ungersven som uppvaktade bruden. 

 *brudgunispiga f. brugomsptgo, f. Brudtärna. I äldre tider: 



ungmö som uppvaktade bruden. 

 *brudpiga f. brudpigo, f Brudtärna. 

 *brudstol m. brudstol pl. -ar, m. Brudpall. 

 briidsäta f. brudsato & -stat-o, f. 

 bruk n. bruk pl. = , n. 1) Plägsed. 2) Järnvärk. 

 bruka vb. bruk[a\, sv. vb. 1. 

 bruu adj. brundor n. brunt. 

 brunu m. brun pl. -ar, m. 

 *brunns-timra f. brunstimbro, f. Brunnskar. 

 *brnta f. I brutu, f. Linbråka. — R,s 53 b. no. brota, f. 

 *bruta f. II brutu, f. Person som jämt kältar. 

 bry sig vb. bry sa, sv. vb. 3. j/a bryr ma inta % ha. 

 brygga f. bryqo & brygjo, f. 

 brygga vb. bryg[a\, sv. vb. 2. 

 bryn vb. ôn/n pl. =, n. 

 *bryna vb. bryn[a\, sv. vb. 1 Gry. dajm brynar rai. — no. 



bryna. 

 *bryuiug f. brymgg, ut. pl., f. Gryning. Af adj. brun älst 



„glänsande, gnistrande". Jfr Kluge Etym. Wb. 87 a, 



Skeat Etym. Diet. ar. roots 246, s. 739 a. 



