185 



*båd n. bod pl. =, n. 1) Bud. 2) Förebud. 3) Gästabud. — 

 isl. 6o#, u. 



båda vb. I bod[a], sv. vb. 1:1) = hsv. 2) Bjuda. — isl. ôoèta. 



båda vb. II bod[a~], sv. vb. 1 Skina, om solen. 



båda pron. räkn. buada. 



*både m. boda, m. Låg klippa i sjön. — isl. bodi, ni. 



både — och konj. bo — o. 



båge ra. boga, ra. — va % boga, tis. Vara i trångmål. 



båk m. buak pl. -or, m. 



bål adj bucddr. 



bålde ra. bolda, ra. 



*bål[elig]a adv. bo?a, adv. I hög grad. 



bail m. bol pl. -©r, ra. 



bålstor adj. bol§tordr. 



balt adv. buaU. 



bås n. 6m«5 pl. =, n. 



*båsa vb. bos[a], sv. vb. 1 Koka öfver. — Jfr Rz 516 a. 



båt m. buat pl. -ar, m. 



båtshake in. bimshaka, m. 



bäck ra. &aft pl. -ar, m. 



*bäckla f. I hallo, f. Slamsa. 



*bäckla f. II beddor, f. pl. Långa styfva ben. 



bäckla vb. beMa, sv. vb. 1) Uppföra sig ovärdigt. 2) [uav\ 

 Springa styft men med långa steg. 3) [kul] Ramla om- 

 kull. — Jfr Be 73 a. 



*bäcklog adj. baklo 1. -ogdr, adj. Slamsig. 



*bäcklus m. baklus pl. -ar, m. Slamsig mansperson. 



bädd m. bad pl. -ar, m. 



bädda vb. had[a], sv. vb. 1. Hälst säges bad op. 



[bägare] *begare m. bigar pl. -ar, m. — isl. bikarr, m. 



bägge pron. räkn. &a#*. 



bälg m. bcely pl. -ar, m. 



