n 



201 



*fjåsa f. fjoso, f. Våp. om kvinna. — Bz 140 b. 



*fjåsog adj. fjös o 1. -ogor, adj. Tafatt, våpig. 



fjäder f. fjacbr pl. fjädrar, f. 



*fjäderell n. fjaddrkl pl. — , n. Fjäril. — Jfr Bs 143 b. 



*fjädra vb. fjadra, sv. vb. 1 Slå af och till, intr. 



fjäll n. fjol pl. =, n. Fiskfjäll. 



fjälla vb. I fjeJ[a], sv. vb. 1. 



*fjälla vb. II fjal[a], sv. vb. 1 [nav] Springa. 



fjärd m. fjcel pl. -ar, m. 



fjärde räkn. fjcecliy). 



fjärding m. fjcehgg pl. -ar, m. 



*fjärg m. /j/^n; pl. -ar, m. Afdelning af t. ex. åker, obesådt 

 fält, skog. — Jfr Bz 143 a. 



*fjärndel m. fjœvided pl. -ar, m. Fjärdedel. 



*fjäsa vb. fjas[a], sv. vb. 1 Fjäska. 



*fjäsig adj. fjasi 1. -^r, adj. Fjäskig. 



*fjäsog adj. /j&so 1. -o^ar, adj. Svag till förståndet. 



*fjätja vb. fj&fja, sv. vb. 1 Gå trippande ; fj&tjar o gar. 



fjätter, *-ur m. fj&tur pl. fjatrar, m. Trästycke, som för- 

 enar meden med slädgarneringen. De äro till antalet 

 två. 



*fjönt m. fj$nt pl. -ar, m. Narr. — Jfr Bz 127 a. 



*fjönta f. fjtynto, f. Narr, sjåp (om kvinna). 



*fjönta vb. fj§nt[a\, sv. vb. 1 Uppföra sig narraktigt. 



*fjönter m. fjtyntdr ut. pl., m. Narr. 



*fjöntog adj. fjfynto 1. -ogdr, adj. Narraktig. 



*fjöskog adj. fjfyusko 1. -o$w, adj. Tafatt, virrig. 



*flabba f. I flabo, f. Flabb. 



*flabba f. II flabo, f. Skräfla. 



*flabba vb. flab\d\, sv. vb. 1 Skräfla. 



*flabbog adj. flabo 1. -ogar, adj. Skräflande. 

 •flabbus m. flabus pl. obr., m. Skräflare. 



