202 



*flackiia vb. flok'n 1. flakna, sv. vb. 1 Utvidga sig på bred- 

 den, brista. 



[fladdra] *bladdra vb. bladra, sv. vb. 1. 



*flade m. flada, m. Mindre fjärd. — Ez 144 b. 



flaga f. I flagu. f. 



*flaga f. II flagu, f. Vindkast. — no. flagâ, f. 



flagg f. flag pl. =, n. 



*flagga vb. flag[&], sv. vb. 1 [om] Slå. 



flake m. fläka, m. 



*flainsa f. flamso, f. Framfusig och näsvis kvinna. — no. 

 flamsa vb. „vinise, flagre". 



*flamsog adj. flamso 1. -oger, adj. Framfusig, näsvis. 



*flanka vb. I flagk[a], sv. vb. 1 Hugga en stock fyrkantig. 

 flanka vb. II flagk[a], sv. vb. 1 Flacka. — Jfr no flana 

 vb. l0be blindt hen. 



flarn n. fla% pl. = , n. 



*flaruhugg n. flarfkug pl. obr., n. Den del af nätets eller 

 notens öfre sida, som gränsar till „kilen". 



*flarn[telii] -telue m. flcDitcelua, m. Öfre nottelnen. 



*flasa f. flaso, f. Fläck. — Jfr Rz 152 b. 



flaska f. fiasko, f. 



*flaska vb. I flask[a], sv. vb. 1 Äta fult. 



*flaska vb. II flask[a], sv. vb. 1 [om] Slå. 



*flasma f. flasnw, f. Hudutslag. 



*flasmog adj. flasnw 1. -ogar, adj. Besvärad af hudutslag. 



flat adj. flatdr. 



flata f. flato, f. 



*flathaiidsk[e] m. flaihansh pl. obr., m. Mes. 



*flatsa vb. /?ö£s[a], sv. vb. 1 [om] Slå. 



*flatt m. flat pl. -or, m. Stöt, slag. 



*flatta vb. flai[a], sv, vb. [om, fe'fc] Slå, smälla. 



