221 



hafva vb ha had havi & haß. 



hage m. haga, in. 



hagel n. hagcel pl. =, n. 



hagla vb. hagla, sv. vb. 1. 



hak n. hak pl. = , n. 



haka f. hakv, f. 



haka vb. hak[a], sv. vb 1. 



hake m. haka, m. 



hal adj. halàr. 



hala vb. ha,l[a\, sv. vb. 1. 



half adj. halv & halvdr. 



*hal-fläkt ra. alblœ%t pi. -ar, ra. Strandskata. — Jfr Sv. 



Lit. Ssks ~Skr. VI 174. 

 'halftal n. halvtal ut. pl., o. Utelämnande af uddljudande 



h framför vokal. — Jfr halv-ordä hos Hz 238 b. 

 halfva f. halvö, i. 

 hallon n. halon & halun, pL =, n. 

 'hallonbrakar ra. pl. halonbrakar, m. pl. Hallonbuskar. 

 halm m. halm ut. pl., ra. 



hals m. has, pl. -ar, m. 1) = hsv. 2) Bärgudde. 

 *halsa vb. has.a & has.as, sv. vb. 1 Omfamna. — Ez 238 a. 

 *halsiräs n. hasfras pl. obr., n. Veckad fruntinimerskrage. 



-^ Hz 238 a. 

 "halshugg n. hasjmg ut. pl., n. Hudspricka pä tåns undersida. 

 liait adj. haltdr. 

 halta vb. halt\ä\, sv. vb. 1. 

 *hamla f. hamblo, f. Fjäskig kvinna. 

 :;: hamla vb. hambla, sv. vb. 1: 1) Famla. 2) Fjäska. — hambœl 



nav Rusa i väg. — Hz 239 a. 

 *hamlog adj. hamblo 1. -ogdr, adj. Fjäskig. 

 hammare m. hamar pl. Jta»t(b)rar, ra. isl. hamarr, ra. 

 hammarslag n. hama§lag pl. =, n. 1) = hsv. 2) Hammarklack. 



