230 



*häsa vb. h&s[a], sv. vb. 1 Upphänga på häsja. 

 häst m. hast pl. -ar, m. 1) = hsv. 2) Hingst. 

 hästflåare m. hastfluaar pl. -ar, m. 

 *hästkreta? f. hastkntu, f. Hästkrake. 

 hö n. Jm ut. pl., n. 

 köflig adj. hytyvlo 1. -o#3>\ 

 hög m. %## pl. -ar, m. 



högbo m. hy0gbo 1. -frott pl. -bor 1. -bonar, m. Mystisk invå- 

 nare i stenkumlen. När dimma höjer sig från kumlen, 

 säges: nu a liyögbon argdr. 

 högre högst adj. komp. & superi, hyogar hy0kst 

 höja vb. hoj, sv. vb. 2. 

 höjd f. hy0gd pl. -dr, f. 

 hök m. hyok pl. -ar, m. 

 höna f. lujono, f. 

 [höns] *hyus n. hyns, pl. — , n. 

 [hönsjsyra, *hyns- f. hynsyro ut. pl., f. Kråksyra. 

 höra vb. Jnjoj[a], sv. vb. 2. 

 hörn n. liyoii pl. —, n. 



'hörta vb. h$t[à], sv. vb. 1. Af stanna. — Hz 257 b. 



hös n. Aö?.s ut. pl., n. Larm. 



hösa vb. hois\a\, 1 Larma. 



höst m. hyost pl. -ar, m. — i hyostast Sistlidne höst. 

 [hota] *hytta vb. hyt[a\, sv. vb. 2. 

 *hotter n. hoitor ut. pl., n. Sjötång, fucns. 

 *hötternål f. hbtfœriual pl. -ar, f. Kantnål, syngnathus. 



I. 



i prep. i, i. 



ibland prep. o. adv. ibland. 



