242 



knall m. II Jcnàt pl. -ar, m. 



knalla vb. I hnal[a\ sv. vb. 1. 



*knalla vb. II Icnàljâ], sv. vb. 1 [uav] Gå 1. färdas makligt. 



— Jcnal sa uav Gifva sig i väg. — Rz 333 a. 

 *knap ni. Jmap pl. -ar, ni. Träkloss livarvid segelskot fast- 



göras. Bz 333 a. 

 knapp m. Jcnap pl. -ar, m. 



knapp adj. Jcnapdr. — n. hiafl an v. äfven ss. adv. 

 knappa f. hiapo ut, pl., f. Brist, armod. 

 knappa vb. knap[o], sv. vb. 1 [uav, iri]. 

 ^knappe m. Jcnapa, m. Träkloss på tistelstång, använd vid 



förespänning. 

 *knappersten m. Tcnapœgt&in pl. -ar, ni. Klappersten. 

 kuappra vb. knapra, sv. vb. 1. 

 *knara vb. hnara, sv. vb. 1 Knarra, 

 knarka vb. knark[a], sv. vb. 1. 



*knarr m. hnar ut, pl., m. Värk i Handleden. — Bz 334 a. 

 knarra vb. knar[d], sv. vb. 1: 1) = lisv. 2) Spinna, om 



katt. 3) Kväka, om groda. 

 *knarsa vb. hna§[a], sv. vb. 1 Gifva ett kuastrande ljud, t. 



ex. om tänder vid ätning. — Bz 337 a. 

 *knasa vb. hias[a\, sv. vb. 1 Coire. — Bz 334 b. 

 *knaska vb. hiask[a], sv. vb. 1 [uav] Småningom 1. makligt 



gifva sig i väg. 

 "knatta vb. I hnat[a], sv. vb. 1 Hugga smått. — no. knatta. 

 knatta vb. II hnat[a], sv. vb. 1 [uav] Komma sakta framåt. 

 kuattel m. hnatil pl. -ar, ni. Stackare, pyssling. 

 *kneka f. btailco, f. Utväxt å trä, 

 kneka vb. kmk[a], sv. vb. 1. 

 *knekog adj. Tmiku 1. -ugar, adj. Ostadig, gänglig. 

 *knickla vb. huMa 1. Icnikœl, sv. vb. 1 [uav, fram] Små- 

 ningom och ojämt komma framåt. 



