252 



[kyrka] *körka f. tjürka, f. 

 kyss m. tjys pl. -ar, m. 

 kyssa vb. tjys[o], sv. vb. 2. 



*kysta vb. kyst[a\, sv. vb. 1 [fe£] Slå till. 



kåda f. kuaä o ut. pl., f. 



kåd[ig] *-og adj. kuado 1. -o#ar. 



kål m. knal ut. pl., m. 



*kångla vb. koggla, sv. vb. 1 Gå ovigt och tungt. — Jfr Bz 



307 b, 379 a. 

 *kångla f. kogglo, f. Lunsig och ovig kvinna. 

 *kånglog adj. kogglo 1. -ogzr, adj. Lunsig, ovig. 

 kånka vb. kogh[a], sv. vb. 1:1) = hsv. 2) Gå styft och 



tungt. 

 *kånkadura f. kogkaduro, f. Lunsa. 

 *kånkog adj. kogko 1. -ogar, adj. Ovig. 

 *kåsog adj. kiiaso 1. -ogor, adj. Bortblandad, vimmelkantig. 



— Es 380 a. 

 *kåta vb. kot[a], sv. vb. 1 Tälja. — Bz 381 a. isl. kuta, vb. 

 *kåtande-knif m. kotanknw pl. -av, m. Täljknif. 

 *kåtetask m. kotatask pl. -ar, ni. Trög arbetare. 

 käbbel n. tjedxel ut. pl., n. 

 *käbbla f. tjablo, f. Sladdertaska. 

 käbbla vb. tjabla 1. tjabœl, sv. vb. 1. 

 käbblig *-og adj. tjablo 1. -o^/ar. 

 *käckel n. tjakœl ut. pl., n. Gräl, kifc 

 *käckelliaiidsk[e] ni. tjakœlhansk pl. obr., in. „Grälkadaver". 

 *käckla f. tjaklo, f. Trätgirig kvinna. 

 *käckla vb. tjakœl tjakla, sv. vb. 1 Pladdra; tjaklas, sv. vb. 



1 Kifvas, munhuggas. — Bz 382 a. mlty. kekelen, vb. 



träta. 

 *käcklog adj. tjaklo 1. -ogdr, adj. Trätgirig. 

 käft m. I tjaft pl. -ar, in. 



