286 



R. 



*rack in. rak pl. -ar, m. En hvar bland de ringar som fast- 



hålla seglet och rån vid masten. 

 rackare m. rakar pl. -dr, m. — rakas fmtratiln! 

 *rackel n. rakcel ut. pl., n. Upphostadt slem. — Rz 548 a. 

 rackla vb. I rakla, sv. vb. 1. 

 *rackla vb. II rakœl rakla, sv. vb. 1: 1) \imv~] Gifva sig 



åstad med osäkra steg. 2) [kul, utot &c] Ramla. — no. 



rakla, vb. flacka. 

 *racklog adj. raklo 1. -ogdr, adj. Full af slem i halsen. 

 rad f. rad pl. -ar, f. 

 rada vb. I radia], sv. vb. 1. 

 *rada vb. II radia], sv. vb. 1 [uav] Aftåga, om en skara 



människor. — Månne *vrada? Jfr Rz 820 a vrädand. 

 rafsa vb. raps[a\, sv. vb. 1. — r. i sa Glupskt förtära mat. 

 raft m. raft pl. -ar, m. 

 *ragassa vb. ragas[a], sv. vb. 1 Väsnas, stoja. — Jfr Rz 



520 b. 

 ragata f. ragåto, f. 

 ragg f. rag ut. pl., f. 

 ragg[ig] *-og adj. rago 1. -ogdr. 

 ragla vb. ragla, sv. vb. 1. 



raiskata fi. raisk[o], sv. vb. 1 Förspilla; fördärfva. 

 rak adj. rak 1. -dr. 

 *raka vb. I rak[a\, sv. vb. 1. 

 raka vb. II rakla'], sv. vb. 1 [way] Gifva sig i väg med 



hast. — Rz 521 b. 

 [rakknif] *rakande-knif m. rakantoiiv pl. -ar, m. 

 räkna vb. rakn[a~\, sv. vb. 1 lut]. 

 *rakodant m. råkudant pl. -ar, m. Vräkling. 



