290 



*rickorede n. rikuraicb, pl. -dn, n. Dåligt åkdon. 



rida vb. nd[à] raid nät. 



*rifva f. rivo, f. Mindre näfverskäppa. — Tiz 537 b. 



rifva vb. nz;[ß] raiv rivi. 



*rifvor f. pl. nvur, pl. t. Potatesfnas. 



rik adj. rikdr. 



rike n. ntji pl. -dr & -dn, n. 



rik[e]dom m. rikdom pl. -ar, m. 



rim n. I rim pl. = , n. Versrim. 



rim n. II rim ut. pl., n. Rimfrost. — isl. hrhn, n. 



rimfrost f. rimfrost ut. pl., m. 



rimma vb. I nm[a}, sv. vb. 1 Göra 1. vara rim (i vers), ha 

 nmar sa Det anstår, det faller sig väl. 



rimma vb. II rim[o], sv. vb. 1 ha nmar Det lägger sig rim- 

 frost. 



*rim[m]og adj. nmo 1. -ocpr, adj. Rimbeströdd. 



ring m. rigg pl. -ar, m. 



ringa vb. ngg[a], sv. vb. 2. 



rinna vb. rm[à] ran rum. 



ripa f. npo. f. 



::< riröse n. nrkis(p) pl. -ar & -»m, n. Samling af småsten på 

 rieugnar. 



ris n. ris ut. pl., n. 



risata fi. ris[a], sv. vb. 1 Slita, rifva. — nsahansl;, ut. pl., m. 

 Trashank. 



"riska f. risho, f. Ruska. — Bz 536 a — b. 



rissel n. risœl pl. =, n. 



:|: rist f. rist pl. -ar, f. Ritadt streck. 



*rista f. nsto, f. Rispa. — Jfr Es 536 b. 



rista vb. I rist[cî\, sv. vb. 1 Skära. 



rista vb. II rist[a], sv. vb. 2 Skaka. — ha ristdr i ma Det 

 går rysningar genom mig. 



