308 



*skäreman m. sœnman, m. Skärgårdskarl. [Böjn. se man!] 

 sànmans ualwr a slada sages ora hafvet under stiltje. 



skärgård, *skäre- m. sœrigual pi. -ar, m. 



skärm m. sœrm pi. -ar, m. 



*skärra vb. sœr\a\, sv. vb. 1 Raspa; ora ljud som uppkom- 

 mer när man drager en griffel mot taflan, afrifver en 

 tygbit o. s. v. — Jfr Bz 616 b sMrja: skrika, larma. 



skärskåda vb. sce§kod[a], sv. vb. 1. 



*sköda vb. sy0d[o], sv. vb. 1. = *sjåsa. 



skölja vb. s$lg[a\, sv. vb. 2. 



*sköra f. I sytyro, f. Skata. — Bz 592 a. isl. skjôr, f. 



*sköra f. II sytyro, f. Benskref. 



*sköra vb. sykr[a], sv. vb. 1 Göra *skörhugg i fäld stock i 

 och för dess afbilande. 



skörd f. sytyq] pl. -ar, f. 



*skörhugg n. sytyrhug pl. =, n. Sned inhuggning i stock. 

 Jfr *sköra vb.! 



skört n. §§t pl. =, n. 



[sköt m.] *sköta f. sk&to, f. 



sköta vb. s$it[a] 1. sty0t[a], sv. vb. 2. 



*slabb adj. slabdr, adj. Slapp, slak; om tåg. 



*slabba f. slabo, f. Full sked. 



:|: slabba vb. I slab[a], sv. vb. 1 Gifva efter, slakna. 



*slabba vb. II slab[a], sv. vb. 1 Gå långsamt men säkert. 

 — ha slabar o gar. 



*slabberpung m. slaborpugg pl. -ar, ra. Sladdrare. 



*slabbertaska f. slabœtasko, f. Sladderkäring. 



*slabbra vb. slabra, sv. vb. 1 Sladdra. — Bz 421 a. 



::: slackra vb. slakra, sv. vb. 1 Flina. 



*slada vb. slad[a\, sv. vb. 1 \mv\ Färdas långsamt. 



sladd m. siad pl. -ar, m. 



sladda vb. slad[a], sv. vb. 1. 



