313 



smälta vb. smœlt[a\ smalt smuUi & smœU, intr. — smœU[a], 

 sv. vb. 2, tr. 



*smätta vb. sm&t[ä], sv. vb. 1 Kasta, slå. — Bis 634 a. 



smör n. smkr ut. pl., n. 



smörgås f. smkrguas pl. -ar, m. Hällre säges smfyr o brij0. 



smörja f. smtirjo, f. 



smörja vb. smörja 1. sm§n, prêt. o. sup. smocf & smörja. 



*snafsa vb. snafs\a\, sv. vb. 1 [t sa] Förtära med glupskhet. 



snafva vb. snav[a], sv. vb. 1. 



*snaka vb. snak[a], sv. vb. 1 Objuden infinna sig vid gästa- 

 bud. ■ — Rz 638 b. isl. snoka. 



*snakare m. snakar[o] pl. -9r, m. Objuden gäst. 



snara f. snaru, f. 



*snarande adv. snåråndi, adv. Snarare, förr; hällre. 



*snarfla vb. snarvla, sv. vb. 1: 1) Morra. 2) Skräfla, „tala 

 i munnen på hvarandra". — no. snarva. 



*snarflog adj. snarvlo 1. -ogw, adj. Fallen för att *snarfla i 

 bet. 2. 



*snarfvel n. snarvcel ut. pl., n. 1) Hundmorr. 2) Skräfvel. 



snarka vb. snarJc[a], sv. vb. 1. 



snart adv. snat. 



sned adj. snaidor n. snait. 



*snes ni. snais pl. -ar, m. 1) Med tvärslåar försedd, i jorden 

 nedslagen stake, hvarpå säd 1. hö uppsattes att torka. 

 2) Axeln i en tralla. — Rz 641 b. isl. sneiss, m. pinne. 



*snesa vb. snais[o], sv. vb. 1 Uppsätta säd 1. hö på *snes 1. 



snickare m. snikar pl. -dr, m. 



snickra vb. snikra, sv. vb. 1. 



snibb m. snïb pl. -ar, m. 



*snifva f. smvu, f. Snipa. 



*snipe? *snippe? m. snipa, m. Snibb. — Rz 643 b. 



sno vb. sno & snou, sv. vb. 3. 



