323 



*stritta vb. I stnt[a], sv. vt>. 1 Stänka, tr. & intr. — Rz 



686 b. 

 *stritta vb. II stnt[a], sv. vb. 1 [uav] Skynda sig bort. 

 *stritthaudsk[e] m. striihansk pl. obr., m. Fjäsker. 

 *strittog adj. strikt 1. -ugdr, adj. Fjäskig. 

 *strittus m. stntus ut. pi., m. Fjäsker. 

 stropp m. strop pi. -ar, ni. 

 *strufva vb. struv[a], sv. vb. 1 [uf] Utströmma, om vatten. 



Jfr Rz 687~b. 

 strnmpa f. strumpo & strompo, f. 

 strniit m. strunt pl. -ar, m. 

 *strunta f. stronto, f. Årsskott på tall 1. gran. — Jfr R.z 



687 b. 

 *strunta vb. strunt[a], sv. vb. 1 \i nogo] „Göra en konst i 



något", förakta, ringakta. 

 ::< struntog adj. strunto & stronto 1. -ogdr, adj. Dålig, oduglig. 

 strupe n. strupa, m. 

 strut m. strut pl. -ar, m. 

 strutta vb. strut\a\, sv. vb. 1. 

 stryk n. stryk oböjl., n. 

 stryka vb. stryk[a] streik struki. 

 :!: stryua vb. stryn\a\, sv. vb. 1 Strypa. 

 ::< strynt m. strynt pl. -ar, m. Årsskott på tall 1. gran. 

 strå n. strua pl. = & struar & struan & strumiar def. 



struanan & striianana. Jfr trä! 

 stråke m. I stroka, m. 



*stråke m. II stroka, m. Streke. — Rz 685 b. 

 stråla vb. stnml[a\, sv. vb. 1. 

 stråle m. strimla, m. 

 sträcka vb. strak[a], sv. vb. 2. 

 sträf adj. stravdr. 

 *sträfva f. stravo, f. Stötta. 



