325 



*ståda vb. stod[a\, sv. vb. 1 : 1) Stödja. 2) Gagna, isl. stoda. 



*ståka vb. stolî\a\, sv. vb. 1 Vandra. — Rz 692 a. 



stål n. stual pl. obr., n. 



stålpenna f. stuàlpmo, f. 1) = hsv. 2) Frack. 



::< ståna vb. ston[a\, sv. vb. 1 Stöka. 



|: ståmla vb. stuambla & stombla, sv. vb. 1 : 1) Famla. 2) 



Stappla, ragla. — hsv. *stumla? — Rz 674 a. isl. 



stumra. 

 stånd n. stucmcl pi. = , n. 



ståndare m. stumidar & stondar pi. -er, m. Uppstândare. 

 stång f. stuagg pi. staggdr & staggdr, f. 

 stånga vb. sft««g#[a], sv. vb. 1. 

 stånka vb. s£ogÅ[ö], sv. vb. 1. 

 *ståta vb. stot\a\, sv. vb. 1 Stamma. — Rz 649 b. no. stota. 



isl. stautet. 

 *stâte-task m. stotatasJc ut. pi., m. Stammande person. 

 städ n. stec? pl. =, n. 

 städa vb. stad[ä], sv. vb. 1. 

 städsla vb. stasia, sv. vb. 1. 

 *städslande-tid f. staslantid ut. pl., f. Städslingstid. 

 stäf m. stav pl. -ar, m. 

 stäfva f. stavo, f. 

 stäfva vb. stav\a\, sv. vb. 1. 

 *stägne m. stagna, m. Mur, gärde. 

 ställa vb. ställa], sv. vb. 2. 

 ställe n. stale pl. -ar & -en, n. 

 stämma f. I stamo, f. Röst. 

 stämma f. II stamo, f. Sammankomst. 

 stämma f. III stamo ut. pl., f. Urinstämma, 

 stämma vb. stam\a\, sv. vb. 2. 

 stänga vb. stagg[a\, sv. vb. 2. 

 stänka vb. stagk[a], sv. vb. 2. 



