334 



tamp m. tamp pl. -ar., m. 



*tainsa vb. tams[a], sv. vb. 1 Falla, ramla. — I no. finnes 



ett vb. tamsa, som betyder: famla efter ord. 

 tand f. tan pl. tancbr 1. tanddr, f. 

 tanke m. tagJca, m. 

 tapp m. top pl. -er m. 

 tappa vb. I top [a], sv. vb. 1 Tömma. 

 tappa vb. II tap[a~], sv. vb. 1 Förlora. 

 *tappla f. taplo, f. Flöjthål. 

 *tappla vb. I tapla, sv. vb. 1: 1) Med fingren vidröra. 2) 



Modulera en flöjt. — Rz 724 b. 

 *tappla vb. II tapla, sv. vb. 1 Smattra, om regn. 

 tarf n. tarv ut. pl., n. 

 tarfva vb. tarv[a], sv. vb. 1. 

 tarm m. tarm pl. -ar, m. 

 *tarcnbrästa f. tarmbrasto ut. pl., f. På tarmarne sittande 



fett. 

 *taska f. tasJco, f. Ficka. — Rz 725 b. 

 *taska vb. tash[a], sv. vb. 1 [hl, om] Daska, slå. 

 *taskog adj. tasko 1. -ogdr, adj. Småfånig. — Jfr Rz 725 b. 

 tass m. tas pl. -ar, m. 1) — hsv. 2) Kloformig tagg på 



„*bjömharf". 

 *tassa f. taso, f. Toka. — Rz 725 b. 

 tassa vb. tas[a\, sv. vb. 1. 



*tassel? m. tasu] pl. -ar, m. Lätting; oföretagsam karl. 

 *tassog adj. taso 1. -o#9r, adj. Tokig, fånig. — no. tassen. 

 tattare m. tatar pl. -ar, m. Zigenare. 

 tavast m. tavast pl. -ar, m. 1) Tavast. 2) Finne i allmh. 

 *tavasthufvud n. tåvasthuvu pl. -huvun, n. Okvädesnamn på 



finne. 

 taxa f. toftso, f. 

 te n. he ut. pl., n. 



