344 



tyska f. tysJw, f. 



tyst adj. tystar. — n. tyst anv. ss. adv. 



tystna vb. tystn[a], sv. vb. 1. 



tå f. tua 1. tuan pl. tuanar, f. 



*tå n. tua pl. = & £wcw, n. Bygata; väg mellan gärdesgår- 

 dar. — Bz 770 b. isl. ta, n. 



tåga f. tuago, f. 



tågligt adv. tuaglit. 



tagna vb. fo,(/^a 1. fo#'w, sv. vb. 1. 



tåla vb. tol[a], sv. vb. 1. 



*tåla sig vb. tual^a tuala sa, sv. vb. 1 Hafva tålamod, 

 vänta. — nou fua% tual^s,a an. 



tålamod n. tolamod ut. pl., n. 



tång f. togg 1. tuagg pl. taggor, f. Ett värktyg. 



[tånge] *tange m. tagg a, m. 



tåp[ig] *-og adj. topo 1. -ogor, adj. Enfaldig, dum. 



tår m. tuar pl. -ar, m. 



tåt m. £wa£ pl. -ar, m. 



tåt[el] *-ol m. tuatol pl. obr., m. coll. 



tåtte m. £oto, m. 



täcka f. tako & takjo, f. Takofs. 



täcka vb. tal\a\, sv. vb. 2. 



täcke n. tala & tatji pl. -3w, n. 



*täckmygg m. tahnyg m. coll. Småmygg. — Tros kallas så 

 efter byn Taktom [uttal på H.: taktorn] på Hangö. 



tälja vb. icelg[a], sv. vb. 2. 



tända vb. tewc/jV], sv. vb. 2. 



*tände n. fenrfo ut. pl., n. Tändningsmaterial. 



tänka vb. t&gk[a], sv. vb. 2. 



täppa f. tapo, f. 



täppa vb. tap[a], sv. vb. 2. 



tära vb. tèr[à], sv. vb. 2. 



