351 



vett n. vit ut. pl., n. — isl. vit, n. 



vette m. vata, m. 



vett[ig] *-og adj. wft« 1. -^?r. 



vettlös adj. vitlfyisor. 



*vettlösa f. vithiso ut. pl., f. l) Vettlöshet. 2) Vanmakt, af- 

 svimning. 



vi pron. vi 1. v«, akk. os. 



*via f. ^^o, f. Gräsand. 



vid adj. viddr n. wé. 



vi[d], ve[d], *vider prep. o. adv. vi, vie, vidsr. — sums m- 

 ddr o t ahn s viddrï 



vide n. vub 1. vidi pl. obr., n. 



videbuske m. vidiboska, m. 



vidja f. vm^'o, f. 



vidöppen adj. vidypm. — hg v. Ligga på rygg med armar 



och ben utsträkta. — Bs 804 b. 

 vifta vb. vift[a], sv. vb. 1. 

 vig adj. vigdr. 

 viga vb. vig[a], sv. vb. 2. 

 vigg m. vig pl. -ar, m. 

 vigning f. vignigg pl. - ör , f. Vigsel. 

 vik f. vik pl. -ar, f. 

 *vik n. m/v pl. =, n. Fogen framtill å det ställe af slädmede 



där han böjer sig uppåt. 

 vika vb. vtk[o\ vailc vikt. 

 viktig adj. vipi 1. -igdr. 

 vild adj. vilddr. 

 *vildgagel n. vudgagœl 1. vilfjagœl pl. =, n. Vildbasare. — 



isl. g agi, n. vildgås*. 

 *vilding[ej m. vildiggi 1. -^ i. _^ p i. v üdiggar, m. Vild- 

 basare. — no. wßiw^, m. galning. 

 [vilja f.] *vilje m. w#a ut. pl., m. 



