355 



band omgifveu öppning mellan skyar, isht vid västra 

 synranden vid solens nedgång. Bådar oväder. 



vädra vb. vädra, sv. vb. 1 Fläkta, blåsa. 



väf in. vav pl. -ar, m. 



"väfrninpa f. v&vrompo, f. Anden af varpen som samman- 

 knytes. - ~Be 833 b. 



*väfskel n. vavstjil ut. pl., n. Det ställe på väfränningen där 

 trådarne korsa hvarandra. — Bz 585 a. 



Häfstock m. vavstolt pl. -ar. m. Väfbult. 



*väfställ n. vävstol pl. = , n. Väfstol. 



väft in. väft ut. pl., f. 



väfva vb. vav[a] vov vavi. 



väg m. vag pl. -ar, m. 



väga vb. I vag\a\ vagel, tr. — vag[a] vog vagt & vagel, intr. 



väga vb. II vag\a\, sv. vb. 1 Bana 1. göra väg. 



vägg f. vag pl. -ar, f. 



*vägga f. vago, f. vagjo, f. Vägglus. 



[vägskäl] *vägaskel n. vagastjd pl. =, n. 



* väj el m. väjd pl. vajdar 1. vadar, m. Narr, enfaldig stak- 

 kare. — Äldre *üde. Jfr *velog. 



[välj *väll adv. val, adv. 1) Bene. 2) Equidem. 



*välend[e] n. vœland pl. — y n. Matstrupe hos slaktadt krea- 

 tur. — Bz 829 b. isl. vélindi, u. 



Välja vb. vœlg[a], sv. vb. 2. 



; vallan adv. vadan, adv. Väl, visserligen; troligen. 



välling m. vcehgg ut. pl., m. 



välsigna vb. vcel%tn[a], sv. vb. 1. 



vält m. vœU pl. -ar, ni. 



välta vb. vceU\a\, sv. vb. 1 Köra med vält. 



vän m. van pl. vanor, m. 



vända vb. vand[a], sv. vb. 2. 



