15 



är ingenting nödigare än att naturens lag intet mindre 

 practiceres än konstens. Naturens lag är den, att allt 

 som requireras till hela societetens conservation, frid och 

 frihet, det bör komma på hvars och ens personliga sär- 

 skilta och lika andel an, så vida hvar och en håller sitt 

 lif lika kärt, och till att betaga hvar och en andra tan- 

 kar, så böra samma olika villkor ibland folket icke för- 

 märkas hafva annat upphof än hvar och ens olika för- 

 stånd och flit hafva förorsakat. Ty då kan ingen be- 

 skyllas före rifva brödet utur munnen på den andra un- 

 der några a parte förmåner, som andra intet må nyttja, 

 hvilket strax hörer konsten till och förorsakar de olägen- 

 heter i societeten som dess band och frihet vill förstöra" 

 (II, 20). Vi få här en förkänning af det naturrättsliga 

 betraktelsesätt hvars inträngande och tillämpning på det 

 ekonomiska området väsentligen bidrager till att fram- 

 kalla liberalismen. 1 



Genom Polhems nationalekonomiska uttalanden och 

 betraktelser går en starkt patriotisk eller nationell anda. 

 I Åtskillig e Allmänne Hushälds Förslag beklagar han sig 

 öfver att de utländske handlande som inflyttat till Sverige 

 „icke varit detta landet så trogne som sine egne" och 

 „icke eller så förknippat sitt enskylta intéresse med 

 riksens allmänna, att icke kärnan däraf blifvit i säker- 

 het på andra orter i världen planterad" (14). Och i 

 Tivenne betänkande går Polhem — gottlänningen med 

 det sydtyska blodet i sina ådror — så långt, att han 

 finner det förkastligt att „utlänningarna och deras an- 



1 I en outgifven skrift om uppfostran (ms. i Kungi. Biblio- 

 teket) framhåller Polhem likaså, synbarligen påverkad af Locke, 

 hvars Thoughts on Education 1709 öfversatts till svenska, „att natu- 

 ren obehindrat värkar och befrämiar allting till det fullkomligaste". 



Nat. o. Folk, H. 73, N:o 1. 



