19 



som tillika lågo Polhem själf närmast om hjärtat: bergs- 

 handteringens. Det är nog enligt min tanke dessa intres- 

 sen mera än cle utländska författarne och Polhems eena 

 spekulationer som bestämt hans ekonomiskt-politiska idé- 

 riktning. I öfverensstämmelse härmed står också något 

 som framträder mellan raderna och som Polhem tydligt 

 utsäger i sitt presidiital i Vetenskapsakademien: han ville 

 ställa den industri i hvars blomstring han såg det nya 

 Sveriges lycka och storhet på en naturlig och fast grund. 

 Polhem skattade icke den med importerad råvara arbe- 

 tande förädlingsindustrin lika högt som den med inhemsk 

 råvara arbetande, och allra minst räknade han — såsom 

 de extrema merkantilister på 1730-talet vi längre fram 

 skola lära känna 1 — vikten af de olika industrigrenarna 

 efter vikten af den behofsart produktionen inom hvarje 

 industrigren af såg att tillfredsställa. 



Hvilket än det slutliga omdömet om Polhems national- 

 ekonomiska åskådning en gång skall blifva, säkert är i 

 hvarje fall att den snillrike mannen är en märklig före- 

 teelse äfven inom nationalekonomins historia. 



1 En af dera (O. Hamrén i Oförgripelige Tanckar Om De Siven- 

 ska Manufacturers TJtwiclgning, s. 10) skrifver: „Ju oumgängeligare 

 en vara är uti den allmänna hushållningen, desto större sorgfällig- 

 het synes ock böra användas till dess ernående iuom riket." 



Nat. o. Folk, H. 73, N:o 1. 



