25 



folk, styrka odygden samt införa och stadfästa en ovulig- 

 het, som icke mindre är skadelig för konungen än själfva 

 riket. — — — Så skall folket inom kort tid förökas och. 

 alla människor uppmuntras till nit, arbete och idkesamhet 

 och hålla sådant för deras största heder. Bondeståndet 

 skall då mera icke vara förakteligit, sedan det icke är 

 tryckt med så oräknelige besvär, utan man skall se plo- 

 gen äfven af de segerfulle händer som fäktat för fäder- 

 neslandet handteras" (501). Konungen behöfver icke 

 frukta för att folket skall vända emot honom den „makt 

 och förmågo" han sålunda gifvit det. „Ty när hvar och 

 en släkt är mycken och talrik, men har likväl liten åker 

 och mark, nödgas de utan tvifvel uppbruka densamma 

 med ett oaflåteligit arbete. Lättja och veklighet allenast 

 förorsaka hos undersåtarena högmod och uppror. De 

 skola väl i sanning hafva rikeligen sitt bröd, men ock 

 intet mer än bröd och frukten af deras egen jord, den 

 de med sitt anletes svett förtjäna" (505). 



En något så när jämn egendomsfördelning är Fénelons 

 ideal. Man måste förordna huru mycket jord hvarje släkt 

 skall innehafva, och folket skall till den ändan indelas i 

 sju „ordningar" eller klasser. „Om den förordningen hål- 

 les obrottsligen vid makt, kan adelen och de förmögnare 

 aldrig inkräkta sig något af de ringares och fattigas 

 arfvejord, utan alla samteligen kunna då ega fast egen- 

 dom, men hvar och en ganska litet, och blifver förden- 

 skull uppmuntrad så mycket bättre att bruka densamma." 

 I händelse af för tät bosättning „efter långa tiders för- 

 lopp" borde kolonier kunna mottaga öf verskottet af be- 

 folkningen (506). — 



Fénelons i Télémaque angifna ekonomiska och sociala 

 idéer ha i allmänhet blifvit förbisedda: nationalekono- 



Nat. o. Folk, H. 73, N:o 1. 



