35 



penningar, medelst dem måste all ting beställas; ty att 

 anlägga handels-kollegier, manufakturer och handtverks- 

 hus — — — , därtill hörer ett ansenligt förskott, stor 

 utgift och förlag" (163). „Ju mera penningarne i landet 

 roulera, ju fördelaktigare är det för skattkammaren - ' (1 53). 

 Det gäller därför framför allt att få penningarna i cirku- 

 lation (2), och till den ändan behöfves ett „väl anrättadt 

 kreditväsende'', som är „väsentligheten af alla manufak- 

 turer, handel och handteringar" (164). — Man ser af 

 detta referat att Marenholz, likasom för öfrigt merkan- 

 tilisterna öfver hufvud, betraktade penningen förnämligast 

 såsom drif hjulet för den ekonomiska verksamheten och 

 särskildt betonade dess betydelse af rörelsekapital för han- 

 del och industri. 



Detta bör hållas i sikte äfven vid bedömandet af Ma- 

 renholz* (och i allmänhet merkantilisternas) praktiska för- 

 slag att öka penninge- (och folk-) mängden i ett land. 

 Kvintessensen af det merkantilistiska betraktelsesättet 

 innehålles i följande stycke i Fürstliche Macht-Kunst: 

 „Handelen med främmande nationer förer de mesta pen- 

 ningar in i landet, hvilket kan skönjas af Holland, Frank- 

 rike, Florens, Venedig. Och såsom ett land blifver ut- 

 armadt, när penningarne för onödiga varor släpas ur lan- 

 det; alltså riktar det sig, om än aldrig så stor summa 

 blefve utförd, emot nödige oarbetade materialier och va- 

 ror, ty sedan de blifvit utarbetade och i grannskapet eller 

 ock på aflägsne orter med profit afsättas kunna, komma 

 alla de samma penningarne dubbelt tillbaka. — — — 

 Vore det möjeligit att de varor som skola utföras höllo 

 jämvikten emot dem som införas, så behöfde man mycket 

 litet penningar. Men ju mera pengar som utgifvas för 

 rå- och outarbetade materialier. som kunna förarbetas, 



Nat. o. Folk, H. 73, N:o 1. 



