47 



eller förenkling, kalla tiden intill 1750 det engelska in- 

 flytandets period i den nationalekonomiska litteraturens 

 historia under Frihetstiden. Tiden efter 1750 kunde på 

 samma grunder och med samma förbehåll betecknas som 

 det franska inflytandets period. 1 



„Det är nu såsom ett allmänneligit vedertagit mode 

 att moralizera", skrifver Andreas Rydelius 1726. „Hvilket 

 maner i vårt käre fädernesland, i anseende till allmänhet, 

 är tämmeligen nytt och kan räknas ibland denna tidens 

 besynnerliga egenskaper." 2 



En blick på litteraturen under de första åren af Frihets- 

 tiden bekräftar Eydelii vittnesmål. Särskildt öfversättnings- 

 litteraturen har redan då att uppvisa ett jämförelsevis stort 

 antal skrifter med moraliserande tendens. Bortsedt från 

 uppbyggelseböckerna och den rent pedagogiskt-didaktiska 

 litteraturen, utkomma intill 1726 öfversättningar af Eras- 

 mus, som vid denna tid upplefver sin första renässans, 3 

 af Fénelon, af den ofvan (sid. 18) nämnde J. B. von Rohr 



1 Hav är icke stället att motivera denna senare periods beteck- 

 ning I förbigående må dock framhållas att öfversättningar af 

 Melon (1751), G-ournay (1756). Mirabeau (1759), Dangeul (1751, 1761) 

 och Herbert (1761) samt af utdrag ur den fysiokratiska tidskriften 

 Éphémerides du Citoyen (1768) utkomma, att Montesquieus Esprit des 

 Lois är allmänt uppskattad och åberopad, att fysiokratin lyckas 

 vinna åtminstone en framstående anhängare (O. F. Scheffer), m. m. 



2 Förspråket till Strimesii Anmärkningar öfver Post-Tidningarna, II. 



3 I sitt arbete Tider og Typer af dansk Aands Historie har Vilh. 

 Andersen starkt, med konstnärlig chargering, framhållit Erasmus' 

 betydelse för 1700-talets kulturlif i Danmark. Det ser ut som om 

 Erasmus i vår tid upplefde en ny renässans: detta år (1910) har 

 en försvenskning af hans Colloquia familiaria utgifvits. 



Nat. o. Folk. K. 73, N:o 1. 



